Om Regnormenes Foilmld til Hhi/.omplanterne. 131 



svinde; Skovens Ailaldsrester lejres ovenpaa den mineralske 

 Bund og blandes ikke med derme, livorved Humnslaget taar Ka- 

 rakter af IMor, saaledes som jeg har skildret dette Lag i tid- 

 ligere Publikationer'). Regnormene ere her enten ganske for- 

 svundne eller reducerede saaledes i Antal, at de ikke formaa 

 ved deres Arbejde at meddele Uumusformen Karakter. Uagtet 

 Mordannelserne optræde hyppigst paa sandet Terræn, kunne de 

 dog ogsaa pletvis findes paa den her omhandlede mere lerede 

 og friskere Bund og stundom naa ret anselig Udvikling. 



Det vil heraf fremgaa, at samme Bund kan optræde med 

 en hel Række Forskelligheder i sin Jordskorpe, fremkaldte og 

 holdte vedlige af Forholdet mellem den herskende Vegetation 

 og Bundens animale Liv. Og til alle disse Varianter af den 

 sandet-lerede Skovjord svarer en forskelligartet urteagtig Bund- 

 vegetation. Det ligger udenfor denne Afhandlings Plan her at 

 meddele Delailen i Vegetationens gradvise Forandringer; kun 

 disses typiske Hovedtræk skulle anføres til Belysning af det her 

 særlig omhandlede Fænomen. 



Naar 2—4 Aar efter Skovens Lyshugning Jordbundens 

 Omdannelse har faaet Karakteren af det først angivne Stadium, 

 er Rhizomplanternes Vegetation forsvunden paa sparsomme, 

 ofte forkrøblede Rester nær, og i den indvandrede ny er det 

 Tueplanterne og etaarige Væxter, der præge Lokaltloraen. Lnzula 

 pilosa og Dactylis glomerata ere de fremherskende , men hertil 

 slutte sig Veronica officinalis og Poa nemoralis , ofte tillige 

 Aira cæspitosa. Agrostis vulgarls og Holcus lanatus, alle udpræ- 

 gede Tueplanter; mellem disse ere Lampsana communis, Lac- 

 tuca muralis og Hieracium murorum almindelige. Den sidste 

 er fleraarig, den næstsidste angives at kunne være det, men hos 

 ingen af dem har jeg saadanne Steder iagttaget noget Sænk- 

 ningsfænomen. Det lodrette Rhizom har overordentlig korte 



1) Studier over Skovjorrl I. og II. (Tidsskr. f. Skovbr. Bd. 111. og VII.), 1878 

 og 1884. 



