134 P. E. Miiller. 



Chamædrys samt Stellaria Holostea: hertil slutter sig Dværgexem- 

 plarer af Melampyrum pralense, Campaniila rotiindifolia og 

 Jasione montana. Tre Rhizomplanter optræde dog regelmæssigt 

 paa denne Lokalitet, nemlig, foruden den allerede omtalte INIajan- 

 themum bifolium, endvidere Lathyrus macrorhizus og Pyrola 

 minor, som begge have fleraarigt Vandrerhizom, og som synes 

 lige saa lidt som Majblomslen at kunne taale større Dækning, 

 da de aldrig findes paa den dybmnidede, lovdækkede Skovbund. 



Om noget Sænkningsfænomen hos Planlerne, der optræde 

 paa denne Lokalitet, er der aldeles ikke Tale. Alle Rhizomerne 

 og Størsteparten af Rødderne ere samlede i det øverste, tynde, 

 2 — 4 Ctm. dybe finkornede IMuldlag, og kun enkeltvis strækker 

 der sig fine Rodtrævler ind i den derunder værende mineralske 

 Jord. De dværgagtige Exem piarer af Viola silvatica have sæd- 

 vanligvis deres korte, vandrette Rhizom i kun 1 Ctm. Dybde; 

 det udsender sine Rødder i det tynde Muldlag, saa al hele 

 Plantens underjordiske Del bliver sklveformig, og den opgravede 

 Plante ser ud, som om den stod paa en Gaasefod; de lange 

 grenede Rliizomer af Lathyrus macrorhizus og Pyrola minor 

 have almindeligvis en lige saa ringe eller endnu mindre Dæk- 

 ning, idet de kun netop ere skjulte under el tyndt Lag af fin- 

 kornet Muld og organisk Delrit af forskellig Sammensætning. 

 Paa denne Lokalitet synes enhver Mulighed for Planternes Ned- 

 kryben eller for deres Nedsynken efter en loi de niveau absolut 

 udelukket. 



Det samme er allerede for en overfladisk Betragtning Til- 

 fældet langs de Skovkanter, der vende mod Syd, og som ikke 

 engang have den nys beskrevne Lokalitets tynde Muldlag. Her er 

 Hieracium pilosella Karakterplanten, sparsomt Mos dækker Jorden 

 i Mellemrummene mellem dens Bladrosetter tilligemed en spredt 

 og uanselig Vegetation af Fesluca duriuscula, Agroslis vulgaris 

 var. tenella og Dværgexemplarer af Anthoxantum odoratum, 

 Campanula rotundifolia, Veronica officinalis o. 11. 



Har endelig den samme Jord i en længere Periode hen- 



