190 C"- Christiansen. 



Stof, positiv elektrisk, naar det gnides med et efterfølgende 

 Stof. En saadan Række, udledt af Faradays ^) og Riess's-) 

 Angivelser er følgende : 



Katteskind. Mat Glas. 



Flonel. Metaller. 



Elfenbeen. Kautschnk. 



Bjergkrystal. Segllak. 



Flinfglas. Svovl. 



Bomuld. Guttapercha. 



Linned. Elektrisk Papir (Schonbeins). 



Hvid Silke. Kollodium. 



Haanden. Skydebomuld. 



Træ. Fedtsten. 



Det sidste Stof er tilfojet efter Meutzner^). Det synes vanske- 

 ligt at se nogen Lovmæssighed i denne Række, de mest for- 

 skelligartede Stoffer staa her ved Siden af hinanden, medens 

 beslægtede Stoller kunne være fjernede meget langt fra hinanden. 

 Ofte finder man endog, at to Stykker af samme Stof, som to 

 Stykker Glas eller to Silkebaand ved Gnidning blive elektriske 

 og da naturligvis hver faa sin Art af Elektricitet. Wollaston, 

 Davy og Faraday have udtalt, at kemiske V'irkninger spille en 

 Rolle herved; men en Paavisning af, hvilke disse Processer 

 ere, har endnu ingen forsøgt at give. Med Hensyn til Faradays 

 Anskuelser om Sagen, der ere holdte i stor Almindelighed, hen- 

 vises til Exper. Res. g 1746—48. 1838. 



Vil man søge efter Gnidningseiektricitetens Oprindelse, 

 ligger det nær at overveje, paa hvilke andre Maader Elektricitet 

 kan fremkaldes. Foruden ved Gnidning kan Elektricitet ogsaa 

 fremkaldes ved Tryk og Stød, men dette giver ingen Oplysning om 

 Sagen. Omhyggelig undersøgte ere kun Berøringselektriciteten, 

 Thermoelektriciteten og Induktionen. Den sidstnævnte synes at 



Faraday. Experimental Researches g 2141. 1843. 



Riess. Die Reibungselektricitat II. S. 387, 390. 1853. 



Meutzner. Zeitschrift fiir phvsiiiaHsche Unterricht 2. S. 241. 1889. 



