Expeiimcntalunders. over Giiidningselektiicileteiis Opr. 



191 



ligge altfor tjernt fra vort Æmne; Tliermoelektriciteten ved man 

 i Virkeligheden kiui meget lidt om; derimod er Analogien mel- 

 lem Berørings- og Gnidningselektriciteten iøjnefaldende. 



1 en Afhandling om elektriske Grænselag') har II. Helm- 

 holtz blandt andet behandlet Gnidningen fra dette Synspunkt. 

 Han antager, at to Legemer, som berøre hinanden, faa for- 

 skelligt Potential; kaldes Potentialerne V\ og V^ saa er V^ — V^ 

 Potentialforskellen. I Grænselaget , hvis Tykkelse kaldes a, 

 virker der altsaa en elektrisk Kraft (l\ — V^)/a = F. Kaldes 

 Overfladetæthederne -\- a og — <t, har man da F -= irtff og 



altsaa 



V, — V. 



4 Tia 

 Hvis de to Legemer kunde skilles ad, uden nogen Forstyrrelse 

 i den elektriske Tilstand, vilde det ene Legeme altsaa paa hver 

 Fladeenhed have Ladningen + o-, det andet — <t. Det er højst 

 sandsynligt, at disse Ladninger vilde være overmaade store. I 

 Virkeligheden vil der under Adskillelsen fmde Genforening Sted 

 af de adskilte Elektriciteter; ere begge Legemer gode Ledere, 

 vil den ske gennem de Berøringspunkter, som sidst adskilles; 

 er det ene af dem, eller begge, en Isolator, vil den ske ved 

 Lidladning gennem Luften. 



For at se, hvilke Konsekvenser denne Opfattelse fører til, 

 ville vi anstille et simpelt Forsøg. Lad A være en Metalplade, 

 B en Metalstang og C et isolerende 

 Haandtag. A beklædes med et iso- 

 lerende Stof I /; man kan f. Eks. 

 dyppe den ned i smeltet Beg. D 

 er en Skaal fyldt med Kvægsølv ; 

 baade Kvægsølvet og Pladen A for- 

 bindes med et Galvanometer E med 

 mange Vindinger. Jeg benyttede 

 et Thomsonsk Galvanometer med en Modstand af 6400 Ohm, 



') Helmholtz. Wied. Aiin. Bd. 7. S. 335. 1879. 



13' 



