216 C- Christiansen. 



Forhold, der iagttages, naar et Amalgam og en Isolator, som 

 Beg eller Harpix berøre hinanden. Ilten gør der efter Om- 

 stændighederne Isolatoren positiv eller negativ. Forene Ilten 

 og Zinken sig med hinanden ved Dissociation af Ilten, ville 

 positive Iltatomer sætte sig paa Glasset eller paa Isolatoren, 

 medens Amalgamet bliver negativt. Det kan ogsaa tænkes , at 

 Zinkilte dannes og sønderdeles igen ; idet Ilten da bliver hæn- 

 gende fast ved Rørvæggene, bliver den negativ elektrisk. 



Man vil have lagt Mærke til . at Slutningsstrømmen er 

 meget svag med Thiiringerglas. meget stor med bøhmisk Glas. 

 Vi have her en Virkning af Ledningsmodstanden. Denne er 

 meget stor i det bøhmiske Glas, men forholdsvis lille i Thiiringer 

 Glas. At dette er Grnnden fremgaar deraf, at Slutningsstrømmen 

 blev forholdsvis omtrent 4^5 Gange stærkere, naar Glasrøret be- 

 klædtes indvendig med et Lag af Harpix. Det er ganske mærke- 

 ligt at se , at Harpixlaget her har samme Virkning enten det 

 findes inden i Glasset eller uden paa det, 



^ 7. Den elektriske Ladning bestaar af Joner. 



Under Forudsætningen af , at Helmholtz's Opfattelse af 

 Gnidningselektricitetens Natur er den rigtige, mener jeg at have 

 godtgjort ved de foran anførte Iagttagelser, at Elektricitetens 

 Art og Styrke bestemmes ved de gnidende Legemers Natur og 

 ved den Atmosfære, i hvilken Gnidningen sker; nærmest vil man 

 kunne udtrykke Resultatet ved at sige, at der under Gnidningen 

 foregaar kemiske Processer, i det væsentlige analoge med dem, 

 der fremkalde Berøringselektriciteten. Navnlig mener jeg, at 

 selve Berøringselektriciteten maa betragtes under det herved 

 givne Synspunkt , saaledes at det bliver Metallernes Forhold til 

 Ilten i Luften, der bestemmer deres Plads i den elektriske 

 Række. Jeg vil tilføje, at jeg har udført en stor Mængde For- 

 søg, som ikke ere omtalte her eller kun ere antydede: jeg har 

 ikke troet, at det var til nogen Nytte at gaa i Enkeltheder i 



