Præcisioiisuivcllemeiitel o\cv LillcLæll i»g over Liniljordcii. 261 



Disse Forhold slemme vel meget ji;odt med de to Liniers 



Læugdeforhold 



SK 



men denne Overensstemmelse har ikke stor Betydning, fordi 

 der i M og R, M' og R' indgaar ikke blot Verifikationsfejl, 

 men ogsaa Indflydelsen af Jordkrumning og Refraktion, der vo\er 

 med Afstandens Kvadrat. Man har imidlertid med de tidligere 

 indførte Betegnelser og bortset fra Fejlene 



2 i? = 2 I + 2.y — (/• + /) 

 2i/ == 2 11 + 2; — (r + r) 



hvoraf atter 



II — I =^- M—R, 



eller med Anvendelse af ovenstaaende Talværdier 



for Linien SK: 11 — 1 = 27,2 Halvmillimeter, 

 for Linien /? 71/: II — 1 = 27,4 Halvmillimeter. 



Fejlene paa disse Værdier bidrøre dels fra Aflæsnings- og 

 Indstillingsfejl , dels fra Afvigelser i Hypotbesen om Vedlige- 

 boldelse af Gennemsnitsrefraktion og Verifikation ved de reci- 

 proke Sigter. Det vilde være tilstrækkeligt at forøge den første 

 af de to anførte Værdier med 1,2 Halvmillimeter og formindske 

 den sidste med det samme Beløb for at tilvejebringe fuld Over- 

 ensstemmelse svarende til Afstandene. Men en Fejl af 1,2 

 Halvmillimeter betyder ber i Vinkelmaal omtrent 0,15 Buesekunder 

 og kan derfor fuldstændig forklares af- direkte Observationsfejl. 

 tinder alle Omstændigheder tyder Overensstemmelsen paa, at 

 Fejlene i de Forudsætninger, bvorpaa Methoden beror, ikke 

 spille nogen fremtrædende Rolle lige overfor de egentlige 

 Observationsfejl. Særlig kan Transporten af Instrumenterne 

 under Stationsskifterne ikke have medført grove Fejl, hvorom 

 man ogsaa jævnlig har overbevist sig ved direkte Eftermaaling 

 af Verifikationsfejlen før og efter Transporterne. 



Endelig har man 'en god Kontrol i Bestemmelsen af Slut- 



Overs. over D. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1894. IS 



