Om M;iteiieiis Enlied osv. 321 



De rationelle Atonivægte ere altsau Suinuieii al' de nærmeste 

 hele Tal og et Multiplum af 0,012; tor klorets Vedkommende, 

 er dog sat 35,5. De staa alle i Forhold til en Atomvægt al' 

 af 16,012 for Ilten; medens de empiriske Atomvægte frem- 

 komme af de rationelle ved Division med 1,000756 og svare 

 til en Y^tomvægt af 16,000 for Ilten; Størrelsen af disse Tal 

 er angivet i den 3. Spalte. 



Efter at der nu er paavist ejendommelige Overensstemmelser 

 imellem de smaa Afvigelser fra hele Tal , som de forskellige 

 GrundstoU'ers Atomvægte frembyde, uaar de bestemmes i For- 

 hold til O lig 16,012, bliver der Spørgsmaal om en sandsynlig 

 Aarsag til dette Fænomen d. v. s. Afvigelsernes Fremtræden som 

 Multipla af en Konstant, c. 0,0120. 



Først paatrænger sig da Spørgsmaalet , om der er nogen 

 Forbindelse imellem Afvigelsernes Størrelse og de enkelte 

 Grundstoffers kemiske Karakter. I efterfølgende Sammenstilling 

 ere derfor Grundstofferne ordnede efter Afvigelsernes Størrelse, 

 og nedenunder hvert er den tilsvarende Koefficient for a 

 angivet 



K S Na Fe Fb N Li Ag C O Bv Cl J 

 15 7 6 o 5 i 3 1 1 1 1 ^2 ^4 



Af denne Sammenstilling fremgaar en umiskendelig Sammen- 

 hæng mellem Stoflernes Karakter og Koefficienternes Størrelse. 

 Til venstre de stærkt elektropositive Elementer med deres høje 

 positive Koefficient, til højre de mere elektronegative Elementer 

 med ringe og delvis negativ Koefficient. 



Dersom de negative Koefficienter for Klor og Jod ikke 

 havde været tilstede, kunde man have antaget, at Aarsagen til 

 det paaviste Forhold kunde ligge i en Dualisme af Materien ; 

 idet Atomvægten da kunde tænkes opstaaet som Summen af 

 tvende Multipla, det ene af Brintens Atomvægt (eller det halve 

 af denne), det andet af en langt mindre Størrelse nemlig 0,012. 



