Midtgiiippeii paa Parthenoiisfrisen. 147 



ligesom Imagines ved Begravelserne. Ogsaa delte var for 

 øvrigt laant fra Grækerne; man tænke kun paa Udstillingen af 

 Adonis i Theokrits 15de Idyl, eller paa, hvad der her ligger os 

 nærmere, hvorledes Rhodierne modtoge Harmodios' og Aristo- 

 gitons Statuer, som Xerxes i sin Tid havde røvet fra Athen, 

 men Kong Seleukos sendte tilbage. Da Skibet landede ved Rho- 

 dos, indbød man Heroerne til Gæst og foranstaltede et præg- 

 tigt Maaltid, hvor deres Statuer bleve lagte paa Løjbænke M. I 

 Rom finde vi dette tydelig beskrevet hos Livius. Ved et Lecti- 

 sternium i Aaret 179 indtraf der et Jordskjælv. De paa Løj- 

 bænkene liggende Guder vendte deres Hoveder om, og det Fad 

 med Laag over, der var sat frem for Juppiter, faldt ned fra 

 Bordet^). Paa en senere romersk Lampe sees et Billede af et 

 saadant Lectisternium. Gæsterne ere Serapis og Isis og Apollo 

 og Diana; et Bord er sat frem foran dem^). 



Fra Grækenland ere Vidnesbyrdene om disse Gudemaaltider 

 ogsaa talrige, og de gaa længere tilbage i Tiden*). Først og 

 fremmest finde vi hyppig Dioskurerne hædrede ved Theoxenier. 

 Pindars 3die olympiske Ode er skrevet i Anledning af en Sejr, 

 som Akragas' Hersker Theron havde vundet i Aaret 476. Den 

 har Overskriften elg 9soHvta og begynder med disse Ord: 

 TovdapldatQ re (ptXo^ehotQ ådelv xaXXi7:Xoxd[x(p ^ 'EÅéva. Oden 

 er altsaa sunget ved en Theoxenie-Fest, der holdtes til Ære 

 for de hjælpende Guder Kastor og Polydeukes. « Gæstfri » ere 

 disse Guder, og i deres Maaltid deltager ikke blot Søsteren 

 Helena, men ogsaa Herakles (v. 60), for ikke at tale om alle 

 de Mennesker, der beværtedes ved samme Lejlighed. En lig- 



^) Valer. Max. II, 10, Ext. 1 : Rhodii quoque eas (d: statuasl urbi suae ap- 



pulsas cuni in hospitium publice invitassent, sacris etlam in pulvi- 



naribus conlocaverunt. 

 ^) Livius XL, Slutn.: Terra movit. In fanis publicis, ubi lectisternium 



erat, deorum capita, qui in lectis erant, averterant se, lanxque cum inte- 



gumentls, quæ Jovi apposita fuit, decidit de mensa. 

 ') Montiaucon, L'Antiquité expliquée V, 2 pi. 169. 

 *) F. Deneken, de Theoxeniis. Berolin. 1891. 



