Forfatningssporgsmaalet i det danske Monarkis Lande 181-i til 1S4S. 165 



væsenlige blev fulgt i det danske Monarki lige til 1848: 8 af 

 Ridderskab og Klostre, 4 Godsejere, 11 fra Stæderne og 16 fra 

 Landdistrikterne, ialt 39. Da Kommissionen imidlertid med 

 slort Flertal stemte for to Kamre, forlangte han alle tre Stænder 

 repræsenterede i dem begge , da hele Forfatningen ellers vilde 

 blive upopulær. Møsting stillede da Forslag om tre Kurier i 

 ét Kammer, efter de 3 Stænder. Det adelige Parti tilbød nu 

 Optagelsen af Medlemmer fra 2det Kammer i første, indtil 

 Halvdelen af Ridderskabsmedlemmerne. Vinteren gik med altid 

 nye Kombinationer , indtil man i Marts foreløbig sluttede For- 

 handlingerne for at faa Kongens Afgørelse af Stridsspørgs- 

 maalene. Det store Flertal holdt da paa Ridderskabets Ret til 

 helt eller aldeles overvejende at besætte første Kammer; Mindre- 

 tallet, nu kun bestaaende af Møsting, Heinzelmann og Rothe, 

 vilde kun have et begrænset Antal af Ridderskabels Medlemmer 

 og begge Kamre som Repræsentation for alle 3 Stænder. 



Den kongelige Resolution faldt først over et Aar efter, 

 den 15. Maj 1818; den gik ud paa, at Kommissionen skulde 

 udarbejde to Forslag, et med to og et med tre Kamre; det 

 første Kammer skulde i begge Tilfælde bestaa af valgte Med- 

 lemmer af Ridderskabet og de af Kongen nobiliterede Gods- 

 ejere, dertil visse høje Embedsmænd. Repræsentanterne, hen- 

 holdsvis for Stæderne og for de uadelige Godsejere og Bønderne, 

 skulde danne enten et eller to Kamre. Dette sidste Forslag 

 (med ialt 3 Kamre) traadte nu mere og mere i Forgrunden og 

 havde øjensynligt de danske Statsmænds Sympati. Forhand- 

 lingerne førtes imidlertid denne Gang kun i et Par Maaneder, 

 hvorefter de igen udsatles til det følgende Aar. De aabnedes 

 da med en kongl. Resolution af I.Maj (1819), som fastslog, at 

 der skulde være 3 Kamre, og i de følgende 6 Uger udarbej- 

 dedes der nu nærmere Bestemmelser herom , til et endeligt 

 Forslag (af 18de Juni). « Stænderforsamlingen", som den nu 

 skulde kaldes, kom herefter til at bestaa af et første Kammer 

 med 16 Medlemmer, valgte i og af Ridderskabet og de af 



