Forfatningssporgsniaalet i det danske Monarkis Lande 1814 til ISiS. 173 



i en helt anden Aand end den, som luivde raadet i IJerlin under 

 Kronprinsens Forsæde. Tlii vel var Otto Moltke den eneste af 

 disse IMænd , som havde deltaget i de tidligere Forhandlinger 

 og han havde her staaet paa det ridderskabelige Stade; men 

 han v«ir en alt for ubetydelig Mand til at kunne gøre sig gæl- 

 dende overfor en Karakter som Stemann og Jurister som Ørsted 

 og Hopp. 



Komiteen traadte først sammen ved Aarets Slutning og 

 arbejdede derpaa i Vinlermaanederne, hvorefter Sagen forelagdes 

 i Statsraadet i April 1832. Den delte sig snart i et Flertal og 

 et Mindretal, idet Hopp med sine mere konservative Anskuelser 

 fik de to Kancellipræsidenter paa sin Side imod Ørsted; men i 

 vigtige Hovedpunkter opnaaedes der fuld Enighed om forholdsvis 

 meget liberale Bestemmelser. 



Med Hensyn til Antallet af Deputerede fulgte man saaledes 

 ikke den preussiske Tvedeling, men den for Holsten 1819 fore- 

 slaaede Tredeling. Der skulde i alle fire Forsamlinger tilsammen 

 vælges 65 Købstadsfolk og dobbelt saa mange, 127 (—135), 

 Landbrugere, deraf 51 ( — 59) Godsejere og 76 Bønder. Disse 

 sidste var især overvejende i Nørre- og Sønderjylland. Dertil 

 kom to Præster og en Professor i hver Forsamling, valgte af 

 Kongen, ligesom i Hertugdømmerne de 4 og 4 Medlemmer af Rid- 

 derskabet (ovenfor medregnede blandt Godsejerne) udnævntes af 

 Kongen paa Livstid; Hertugen af Avgustenborg og Landgreven 

 af Hessen fik arvelige « Virilstemmer », henholdsvis i Slesvig og 

 Holsten, og Kongen forbeholdt sig at udnævne indtil 4 større 

 Grundejere i hver af de to danske P'orsamlinger. 



Forsamlingerne skulde ikke deles i Kamre eller kunne 

 skille sig efter Stænder; de skulde selv vælge deres Præsident 

 og Sekretærer, ligesom de ved frit Valg kunde nedsætte Komi- 

 teer, som selv skulde vælge Formand og Ordfører. Kommis- 

 sarius skulde deltage i Forhandlingerne, men ikke være tilstede 

 ved Afstemninger. Alle Beslutninger skulde fattes med simpel 

 Stemmeflerhed, ikke som i Preussen med Vs af de Stemme- 



