176 A. D. Jørgensen. 



fessorer. Valgene vilde han have foretaget ved Valgmænd som 

 i Norge , Preussen og de sydtyske Stater, saaledes at Valgene 

 fandt Sted efter Amter, med 2—3 Deputerede under ét. 



Intet af dette trængte igennem i Statsraadet, uden Be- 

 stemmelsen om at Gaardfæstere fik Valgret. Af Hensyn til den 

 højere Census, som tyske Kancelli havde tænkt sig, blev Valg- 

 retsbetingelsen fordoblet og Valgbarheden gjort afhængig af en 

 firdobbelt Grundejendom, al anden Adkomst til Valgret faldt 

 bort; Gaardfæstere skulde have 5 Tdr. Hartkorn for at faa Valgret. 

 For Hertugdømmerne knyttedes Valgretten til en Landejendom 

 til 3200 Rbdl. Skatteværdi, eller en Købstadsejendom af 1600 

 Rbdl. Brandforsikring (i de største Byer det dobbelte). 



Da disse Spørgsmaal blev afgjorte i Statsraadet (April 1832) 

 var der alt udnævnt « erfarne" og »oplyste Mænd«, henholdsvis 

 fra Hertugdømmerne og Kongeriget, til at gennemgaa Lov- 

 forslagene, der nu blev trykte i den vedtagne Form. De erfarne 

 Mænd traadte sammen i Slutningen af samme Maaned og for- 

 handlede i en 4 — 5 Uger, derefter kom de oplyste sammen den 

 10de Juli og afsluttede midt i Avgust. Møderne holdtes paa 

 Kristiansborg under Forsæde af vedkommende Kancellipræsident 

 og med Prokurøren som Referent; den tyske Forsamling bestod 

 af 29, den danske af 35 Mænd. Danske Kancelli vilde oprin- 

 delig have haft dem valgte af de fremtidige Vælgere , men det 

 tyske trængte igennem med sin Mening, at de skulde udnævnes 

 af Kongen. Det var Embedsmænd i Stæderne og paa Landet, 

 Godsejere , borgerlige Tillidsmænd og fremragende Jurister ; 

 ingen Bønder fik Sæde blandt dem. 



Forhandlingerne havde et meget fredeligt Forløb, da de 

 liberale Lovforslag afvæbnede enhver skarpere Kritik. Dog blev 

 Drøftelsen af forskellige Stridsspørgsmaal ret livlig, og der 

 blev truffet adskillige Afgørelser, som ikke behagede Præsi- 

 denterne ; den danske Forsamling var gennemgaaende mere 

 frisindet end den tyske. ^Mærkeligt nok blev de oplyste Mænd 

 ikke satte i Kundskab om, hvad de erfarne havde besluttet, og 



