Forfatningsspørgsmaalct i det danske Monarkis Lande ISl-i til 1S4S. 179 



saa er jeg langt fra at finde den fuldkommen svarende til hvad 

 man kunde ønske. Især vil den strænge Regel om Grund- 

 ejerne, med Udelukkelse af lieneficiarier og alt hvad der indirekte 

 kunde aabne Forsamlingen for mere Intelligens , finde grundet 

 Dadel .... Den 87de g [om Udgivelsen af en Stændertidende] 

 er den vigtigste i sine Følger, for at Institutionen ej skal falde i 

 Dvale » [som i Preussen]. Sin egen Interesse for den nye Institution 

 viste Prinsen ved at deltage i det første Stændervalg som Valg- 

 berettiget i "de mindre Landejendomsbesidderes« Klasse (for Vi- 

 rumgaard). Da Valghandlingen fandt Sted paa hans Svoger Iles- 

 sen-Philipsthals Bisættelsesdag, anmeldte han dette for Valgbesty- 

 relsen og mødte efter Aftale to Dage senere i det Wærnske 

 Institut paa Frederiksberg for at afgive sin Stenwne for Kam- 

 merraad Drewsen til Deputeret og Overretsprokurator Kan- 

 celliraad Payngk til Suppleant, 



Som bekendt gik hans Bekymringer m. H. til den ofTenlige 

 Menings Interesse for Stænderne ikke i Opfyldelse. Baade 

 Valgene og det offenliggjorte Finansbudget vakte en Bevægelse, 

 som man ikke tidligere havde kendt, og samtidig rejste der sig 

 en Storm i Anledning af den truende Indskrænkning af Trykke- 

 friheden. I Løbet af et Par Aar fortrængte den politiske Inter- 

 esse alt andet; som en længe opdæmmet Flod skyllede den hen 

 over Hovedstadens vel opdyrkede, æstetiske, filosofiske og viden- 

 skabelige Marker. I Virkeligheden var der ved den saa længe 

 og modent overvejede Stænderforfatning gjort en vigtig Begyn- 

 delse til kom.mende Tiders folkelige Selvstyre; selv om den fra 

 først af sagdes anlagt efter fremmed Mønster, var den helt igen- 

 nem bleven tildannet efter et nationalt Tænkesæt. 



Medens A. S. Ørsted i disse Aar var Landets mest popu- 

 lære Mand, vendtes alles Øjne mod Tronfølgeren Prins Kristian, 

 hvis liberale Meninger selvfølgelig var vel kendte. Man drømte 

 om , at han i Stilhed sad med en fuldt udarbejdet Grundlov i 

 Lighed med den norske, eller i alle Tilfælde let vilde kunne 

 bevæges til at give en saadan. Da Kongen i Begyndelsen af 



