Foifatningssporgsniaalet i det danske Monarkis Lande ISl'i til 1S4S. |85 



kendelig næres af liele Folket». Kongen hur selv antydet en 

 saadan Mulighed, og Stemann maa anse det for ønskeligt, at 

 Kongen emaatte bestemme sig til allerede nu at foretage for- 

 beredende og indledende Skridt, siden Gæringen ellers let og 

 hurtig i den Grad kunde tiltage og vinde i Styrke, at det i al 

 Fald ved et. Gud give først i sildigste Alder indtrælTeude Tron- 

 skifte vilde blive højst vanskeligt, om ikke umuligt, at holde 

 den indenfor de Skranker, hvilke Folkets eget sande Vel ud- 

 kræver«. Han mener dog ikke, at dette bør forelægges et stort 

 Statsraad: -Hvad D. Maj. i Deres Visdom uden nogen fore- 

 gaaende videre Sammenkaldelse af nye Raadgivere maatte finde 

 alt nu at kunne indrømme, vil af Stænderne og Folket blive 

 optaget med langt anden Erkendtlighed og Taknemmelighed, 

 end hvad senere maaske nærmest vil anses som ikkun frem- 

 tvunget af bydende Omstændigheder«. 



Som praktisk Forslag nævner han en Udvidelse af Gehejme- 

 statsraadet til at bestaa af 8 Medlemmer foruden de kongelige 

 Prinser, nemlig Cheferne for de forskellige Styrelsesgrene ; det 

 skulde da holde to Rækker Møder: deliberative under en Kon- 

 sejlspræsident og definitive under Kongens Forsæde. Ved 

 Siden heraf Fælles-Stænder, valgte af de fire Forsamlinger, lige- 

 mange af hver: »Skulde iøvrigt D.Maj, i Deres Visdom hertil 

 maatte ville føje Restemmelser , ved hvilke Folket yderligere 

 kunde betrygges imod i Fremtiden mulig mindre vel overvejede, 

 ensidig fattede Beslutninger, saa vilde INu- og Fremtid endmere 

 velsigne allerhøjst Deres Minde ». 



Denne Forsigtighed i Udtryk , hvor der var Tale om en 

 Forfatningsforandring , havde jo sin naturlige Grund i Konge- 

 lovens rigoristiske Bestemmelser i saa Henseende; det var her 

 stemplet som Højforræderi med den i Loven fastsatte Straf at 

 tilraade Kongen en Indskrænkning i sin Magt. Der haves der- 

 for ogsaa forskellige Udkast til et Kommissorium med den 

 Opgave for Landets første Jurister at angive , om og hvorledes 

 man kunde komme udenom denne Vanskelighed paa lovlig 



