E.xperinientaluiidersogelse over BeiDiingselektiiciteteiis Oprindelse. 36" 



men dannes snart igen. Denne Iltning er vistnok Grunden til, 

 at Spændingen efterhaanden aftager stærkt. 



2. 1 denne Forsøgsrækl^e benyttedes Magniuniplader, der 

 først havde været opvarmede til 300° C. i en halv Time. 



3. og 4. Aluminium- og Zinkpladerne vare gnedne med 

 Smergelpapir. 



6. Zinkpladerne vare først i V2 Time opvarmede til 300° C. 



6. Fortinnede Jærnplader gnedne med Smergelpapir. 



7. Blypladerne skrabede med en Kniv. 



8. 10. og 12. Disse Metalplader vare gnedne med Smergel- 

 papir. 



9. Jærnpladerne opvarmedes i en Glasblæserflamme, indtil 

 de bleve blaat anløbne. 



11. Kobberpladerne iltedes ved at opvarmes til Uødglnd- 

 hede i Glasblæserflammen. 



13. Kulpladerne dannedes ved at gennemsave et Stykke 

 Lyskul paa langs. 



Tabellen angiver Spændingsforskellen mellem Metallerne og 

 Kvægsølv ; den viser, at denne Forskel afhænger for en Del af 

 den Luftart, i hvilken Maalingerne foretoges. Det første Spørgs- 

 maal er nu, om Kvægsølvet selv paavirkes af Luftarterne. Dette 

 er vel ikke udelukket, men maa dog anses for mindre sand- 

 synligt og kan i hvert Fald ikke forklare de store Variationer, 

 der iagttoges hos enkelte Metaller, f. £\. Tin. Vi ville derfor 

 gaa ud fra, at det er Metallerne, der forandres. 



Det er bekendt, at Platin bliver positivt i Brint, negativt i 

 Ilt, dette have vi ogsaa set ved det ovennævnte Forsøg med 

 Elektroder af Platin (S. 365|. I Overensstemmelse hermed viser 

 Tabellen, at Brint gør Platin mindre negativt, medens Ilt virker 

 stærkt til at gøre det negativt. Alle de andre undersøgte Stofler 

 staa lavere i Spændingsrækken i Brint end i atmosfærisk Luft. 

 Denne Virkning er især stærk hos Tin og Kobber, ved den 

 formindskes Spændingen henholdsvis med 0,64 og 0,25 Volt. 



