Bemærkninger om de indenlandske Hvidtjørn-Arters Forh. og Udbred. 407 



C. monog. som almindelig, men 6". Oxyac. kun fra nogle faa 

 Voxesteder. 



For Tysklands Vedkommende ere de fleste Forfattere 

 saavel af Lokalfloraer (Sonder^, PrahP) o.fl.) som af almin- 

 delige floristiske Værker for hele Landet (Koch^), Garcke'') 

 o. fl.) enige i at adskille de 2 Arter og angive dem som almin- 

 delige, uden at det kan skønnes, at der har været anvendt 

 særlig Omhu paa at sammenligne Graden af Hyppighed i de 

 enkelte Egne af Landet. Buchenau^), der betragter dem som 

 Former af en Fællesart, bemærker, at C. monogyna især findes 

 i Marskegne. 



1 England (incl. Skotland og Irland) angiver Babington*^) 

 begge Arter (Oxyacantha som «, monogyna som y?), og den sidst- 

 nævnte bemærkes at være ^the more common form». 



Dersom man tør lægge »Prodromus floræ Batavæ« (1850) 

 til Grund for vort Kendskab til Fordelingen af de 2 Arter i 

 Hollands Flora, synes C. monogyna at være den eneste Art 

 i dette Land. Forf. bemærker nemlig'^) «siquidem recte vidi, 

 cuncta specimina indigena C. Oxyacanthæ ad C. monogynam 

 ducenda sunt et pertinent ad eam, quæ, in provinciis orient, pro 

 C. Oa\ determinata sunt». Et lignende Forhold er sandsynligt 

 for Belgiens Vedkommende, idet Crépin^) bemærker om 

 C. monogyna, at den er «assez commun-), hvorimod C. Ox. er 

 «assez rare, ou peiit-étre assez commun, mais parait manquer 

 complétement dans la region septenlrionale». Det maa imid- 

 lertid bemærkes , at den af C. omtalte Afart af C. monog. med 



*) Hamburgs Flora. 



") Kritische Flora der Pro\inz Schleswig-Holstein. 



3) Deutschlands Flora, ed. 2, 1843. 



*) Flora von Deutschland, 1.5. Aufl., 1885. 



^) Flora V. Bremen 1879. 



") Manual of British Botany, 7. edition, 1874. 



') I. c. pag. 82. 



«) Manuel de la ilore de Belgique, pag. 98. 1866. 



