Om Fleifoldsvalg. 421 



fæller valgt, nøjagtigere — ved at faa den nie valgt, efterat 

 man er sikker paa n — I Valg — dertil kræves Kendskab til 

 Formaalet for Valget og til den Gerning, hvortil Kandidaterne 

 vælges. 



Skal der vælges en Bestyrelse eller Regering , som skal 

 beslutte og handle, saa er Enighed eller i alt Fald et fast Fler- 

 tal inden for denne en saa vigtig Ting, at hver ny Stemme 

 deri, altsaa hver Forøgelse af de valgte Kandidaters Antal be- 

 tyder noget stort, og vel giver ligesaa megen Tilfredsstillelse som 

 den første sejrende Kandidat paa en Liste, eller endog større. 



Gælder det om at tilvejebringe et Udvalg til alsidig Prøvelse 

 af en Sag eller Ordførere for Vælgermassens delte .Meninger, 

 da ligger hele Tilfredsstillelsen paa det første Valg. Det er 

 en ringe Tilfredsstillelse at faa to Ordførere for samme Sag, 

 eller at lukke Munden paa Kritiken. 



Mellem disse to Yderligheder ligger der en Mangfoldighed 

 af Overgangstilfælde især det, hvor der skal vælges Repræsen- 

 tanter for et Samfund eller Folk, hvis Meninger, Afgørelser, 

 Valg og Love skulle gælde som udtalte af Samfundet vedtagne 

 af Folket. Her er Fordringen om Forholdsmæssighed i V^alget 

 paa sin Plads. Her bør det talrige Parti vise sin Styrke ved at 

 sætte talrige Valg igennem ; men Tilfredsstillelsen ved andet, 

 tredie og yderligere Valg maa aftage kendeligt, hvis Overdrivelse 

 skal undgaas. Madlysten stiger vel nok ved Mættelse, men ikke 

 saa meget den virkelige Tilfredshed. 



Med Erkendelsen af denne Forskels centrale Betydning for 

 Valgproblemet opnaas noget ret væsentligt. Opgaven er ikke 

 derfor løst, men den kan i all Fald nu stilles i rigtig Form. 

 Funktionen f(n) maa i hvert enkelt Tilfælde anses for bestemt 

 ved Virkelighedens Magtbud, ved Valgets Formaal og Karakter, 

 tilsidst ved positivt Lovbud. Men kan den anses for given, da 

 besidde vi nu det Kendetegn paa retfærdigt Valg at 

 Summen 



