428 



T. N Thiele. 



de talrigere stedse helt optog de mindre talrige i sig. Dette 

 er ikke altid Tilfældet, men rigtignok et meget hyppigt Fæno- 

 men især ved vel adskilt Partideling; Afvigelsen mellem de to 

 Valgmaader i denne Henseende kan praktisk vel betragtes som 

 lille, saa lille er den, at jeg i Øjeblikket ikke kender andre 

 Exempler paa Kombinationer, der ikke optage de mindre talrige 

 i sig, end saadanne, som jeg kunstigt har dannet ved at søge 

 hen imod Tilfælde med mangfoldig Stemmelighed, f. Ex.: 



her er Tilfredsstillelsen for enkelt Valg ved (1) = 18, ved 

 |||) = 16 og ved (III) = 15; men for de parvise Kombinationer 

 ere Tilfredsstillelserne ved (1, II) = 29, ved (I, III) = 29 og ved (11, 

 III) = 30. Alene vælges altsaa I, men som Par sejre II og III. 

 Hvor let det endog er at beregne Tilfredsstillelsen ved hver 

 opgiven Kombination af Kandidater og med vort Kendetegn at 

 afgøre en Strid, om ikke et bestemt Valgresultat var mere ret- 

 færdigt end et andet, saa er den forholdsmæssige Valgmaades 

 strenge Anvendelse dog stærkt begrænset af Hensyn til Vanske- 

 ligheden ved at udregne den mest tilfredsstillende Kombination. 

 Dette ligger simpelthen deri, at Kombinationernes Antal let kan 

 løbe op til noget aldeles uoverkommeligt. Skal der f. Ex. vælges 

 10 Kandidater ud af 30 opstillede, saa maatte man beregne Til- 

 fredsstillelsen ved over 3 Millioner forskellige Kombinationer. 

 Selv med langt mindre Tal , hvor Regningerne endnu virkelig 

 lade sig baade udføre og kontrollere , vil det dog være meget 

 vanskeligt blot at sikre sig, at man ikke har oversprunget en 

 eneste Kombination. 



