22 ^- Holm. 



stian Vl's Konselj fra 1732 lil denne Konge (J. Møller, Mnemo- 

 syne, 2det Bind, S. 98) og imod en Række Vidnesbyrd af utrykte 

 Aktstykker. Disse sidste vise klart Sagens Sammenhæng, at 

 Magten over Udskrivningen laa i Officerernes og Sessionsmedlem- 

 mernes Hænder, idet de optoge Lister over, hvem der omkring 

 i Udskrivningsdistrikterne vare dygtigst til Militærtjeneste. Efter 

 disse Lister kontrollerede de det Mandskab, som Godsejerne lode 

 møde fra deres Godser; og naar de Karle fattedes, som de 

 holdt for de mest brugelige, krævede de dem fremstillede, med 

 mindre der kunde gives gyldige Grunde for, at de ikke mødte, 

 særlig den, at de havde fæstet Gaarde. Landmilitsens Historie 

 frembyder derfor i Frederik IV 's Tid Skuet af idelige Rivninger 

 imellem Godsejerne paa den ene Side, Officerer og Sessioner 

 paa den anden Side. 



1 det hele var Landmilitsen langt fra en populær Institu- 

 tion. Uagtet Statens Stilling ingenlunde var tryg, herskede der 

 en saa stor Uvilje imod al Soldatertjeneste, og man var saa 

 vant til at lade det være hvervede Soldaters Sag at forsvare 

 Uiget, at Indførelse af Værnepligt hos Bønderne blev opfattet 

 som et haardt Tryk. Det hjalp ikke, at Regeringen stræbte at 

 gjøre Tjenesten saa let som muligt, og desto værre klæbede 

 der store Fejl ved Landmilitsens Organisation. Særlig var det 

 et uheldigt Princip, der laa til Grund for Udskrivningen, nemlig 

 Landets Inddeling i Lægder paa 20 Tønder Hartkorn, som hvert 

 stillede én Soldat. Det skortede snart i adskillige af disse smaa 

 Lægder paa Rekrutter, saa meget mere som Frygten for Sol- 

 datertjenesten bragte mange til at unddrage sig Udskrivning, 

 endog ved at rømme Landet. Da Statens Deltagelse i den store 

 nordiske Krig efter 1709 gjorde det nødvendigt at forøge Værne- 

 pligtsbyrden , steg Vanskeligheden ved at faa Rekrutter end 

 mere, og det kostede Regeringen stor Møje at holde Institu- 

 tionen oppe. Men trods alt dette var Landmilitsen en særdeles 

 vigtig Forstærkelse af Statens Værn i en farlig Tid, og det var 

 en sund Tanke, der laa lil Grund for dens Oprettelse. Der 



