Bemærkninger til nogle Steder i Versene i Heimskringla. 51 



alt vann gramr tim gengit 

 G a u 1 1 a n d fra s j å r a n d i r. 



Den tredje Verslinje mangler Stavelserim. Dette kan til- 

 vejebringes ved at forandre alt til langt: Gramr vann gengit 

 langt um Gautland, Kongen gik en lang Vej over Ganlland. 



Hkr. 146,16-19. 

 Einarr skålaglamm : Valfulliim hl 6 5 vol lu 

 var 5 rugna konr gagni 

 h r i 6 a r å s s at h r 6 s a 

 hlaut 05inn val l'>65a. 

 Hver sé if nema jofra 

 ættryri go5 styra. 

 Rammaukin kve5 ek riki 

 rogn Hak o nar magna. 



I 2den og 8de Verslinje staa Halvrim for Helrim. Stavelsen 

 rogn maa læses ragn paa begge Steder. Da Formen rogna er 

 gen. pi. (ragna konr, Gudernes Slægtning), og der ikke er 

 nogen Grund til at bruge Omlyd i denne Kasus, saa maa rogna 

 nødvendigvis ændres til den normale Form ragna, hvis første 

 Stavelse ragn- danner Helrim med gagn-. Paa det sidste 

 Sted bor ogsaa rogn ændres til ragn n. pi. Omlyden a — 6 

 er ikke indtraadt for end i det Ilte Aarhundredes sidste Halv- 

 del og næppe fuldstændig gjennemført for end lidt for 1200. 

 Forfatteren af den heromhandlede Strofe har sikkert ikke kjendt 

 denne Omlyd. 



1 det 13de Aarhundrede havde man i Almindelighed ikke 

 den mindste Anelse om, at saadanne uomlydte Former som 

 hånd, Hlakk, rand (= hond, Hlokk, rond), band, ragn, 

 rann (^ bond, rogn, rOnn) nogensinde havde existeret. 

 Ved Optegnelse eller Afskrivning af de ældre Digterværker 

 brugte man derfor de omlydte Former uden at lægge Mærke til, 

 at en saadan Form som rogn ikke kan, og aldrig har kunnet, 

 danne Helrim med et andet Ord, hvis Vokal er a, f. Ex. gagn. 



