Bemærkninger til nogle Steder i Versene i Heimskringla. 63 



Hkr. 2 16, 32-35 a. 

 HallfreSr vandræ9askåld : Samr var årr um ævi 



oddbragSs hinn er [)ai sag5i 

 at lofSa gramr lif5i 

 læstyggs sonar Tryggva. 



Den første Verslinje savner Stavelserim og synes derfor at 

 være forvansket. Da jeg ikke ser, hvori Fejlen ligger, kan jeg 

 ikke foreslaa nogen Rettelse for at tilvejebringe Rimene. For 

 samr antager jeg at der bør læses siimr, der, som bekjendt, 

 ikke sjælden staar i Ental. Jfr. sumr seggr, Hkr. 2l7,3-4b. 



Ordfølgen: Sumr oddbragås årr var, hinn er sag5i 

 t)at um ævi læstyggs Tryggvasonar , at lof5a gramr 

 lifSi: Der vare nogle Mennesker, som fortalte det om den 

 rænkeløse (brødefrie) Tryggvessons Liv, at Mændenes Herre 

 (Olaf Tryggvesson) levede. 



Hkr. 217,2-9a. 

 HallfreSr vandræ5askåld: Mundut [iess al Is JDegnar 



t)r6tthar5an gram sottu 

 fra ek iue5 lySa li5i 

 land her 5ar skop ver5a 

 at mundjokuls myndi 

 margdyrr koma styrir 

 g eta t»ykkjask {)ess gotnar 

 glikligs or her slikum. 



Den første Verslinje mangler Stavelserim og er uden Tvivl 

 forvansket. Hvis man forandrer j^eguar til [)ræu(la, blive Rimene 

 mund-, |)rænd-. Den tredje Linje: fra ek meS ly5a li5i, 

 giver ingen tilfredsstillende Mening og kan næppe være rigtig. 

 Da det er en ufravigelig Regel i drotkvædet Versemaal, at den 

 næstsidste Stavelse i Verslinjen skal være lang, saa kan Formen 

 liSi, med kort i i den første Stavelse, ikke være rigtig. Det 

 er derfor nødvendigt at omstille de to sidste Ord, saaledes at 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Korh. 1884. A 



