Bemærkninger til nogle Steder i Versene i Heimskringla. (Jo 



Hkr. 220, l-4a. 

 Oltarr svarti: Ungr hraztu å vit ven gis 

 vi'grakkr konungr blakki 

 |)ii hefir dy rum {)rek dreyra 

 Danmarkar [)ik vandan. 



Det suffigerede u, som er en Del af det personlige Pro- 

 nomen pil, i Formen hraztu og flere lignende Former, er for- 

 modentlig ikke oprindeligt. Til Forstaaelsen af Digtene er det 

 ikke nødvendigt, da man strax , uden Tilføjelse af -u, kjender 

 Formen, og med Hensyn til Metret er det overflødigt paa de 

 allerfleste Steder, hvor det forekommer, og synes derfor at burde 

 udelades. 



Paa følgende Steder i Hkr. kan det suffigerede -u eller 

 -tu udelades, da Verslinjen, efter at det er udeladt, har det 

 fornødne Stavelsetal, nemlig 6 Stavelser. 



Hkr. 220, 14: s vanbræ 5 ir namlu si 5 an. 223,32: Vig 

 vantu hienna hneigir. 225,28: Enn brauztu éla kennir. 

 225,33: Komtu i land ok lendir. 226,30: Atgongu vantu, 

 yngvi. 226,31: réttu bragna konr gagni. 226,32: blidr 

 hilmir toktu breiSa. 228,1: Olafr vantu ]jar er (skal 

 være pars) jofrar. 228,3: ungr komtu af pvi pingi. 

 235,16: Blågj65a toktu bræSir. 248,27: altiginn måttu 

 eiga. 249,8: Landaura veittu liiru. 254,8: Hr65rs ba5tu 

 heilan h'6a. 274,14: Bjorn faztu opt at årna. 284,26: 

 Hafa léztu heiOska jofra. 307,16: JNu sittu heill en 

 hallar. 456,14: skjott léztu Kni'it um sottan. 493,13a: 

 Jor6 réttu vi'gi at var5a. 493, I3b: Fyrr gékktu å sta6 

 Stikla. 516,31: Ut réttu allvaldr skjota. 517,17: Austan 

 komtu me5 allra hæstum. 519,15: Hafa léztu unga 

 jofra. 527,16: Gjaltu varhuga veltir. 529,20: Stirdum 

 hélztu um Stafangr norSan. 532,22: Heyra skaltu hve 

 herskjold bårut. 538,8b: i 11a såttu i mil li. 540,3b: 

 Kond léztu ræsir prænda. 540,5b: hiis namtu hvert ok 



5* 



