66 J- Thorkelsson. 



eisu. 547,1: iMildingr strauktu um mækis. 647,3: aiistr 

 vartu år hit næsla. 550,7: Brauztu und Mikjål niæztan. 

 555,6: Hoss arnar rautlu hvassar. 559,7: Skauzlu und 

 farm hinn frizta. 559,9: såttu ]3å er sjådrif létti. 560,4: 

 Haraldr gerva léztu herjat. 562,25: Vatn léztu visi 

 s'.itna. 570,13: Lei5angr bjottu af lå5i. 570,15: gjålfr- 

 st65um reistu græ5i. 641,11: Fråttu hve fylkir måtti. 

 687,1: Ok vantu eina kråku. 687,3: skeifr bartu Hogna 

 hiifu. 717,15: Utryggum léztu eggjar. 



Hkr. 284, 26-29 b. 

 Ottar svarti: Nu ræ5r ])ii fyrir Ijeiri 



J)ik rem mir gu5 miklu 

 fold er forSum héldu 

 fim bragningar g agn i. 



Da Præpositionen fyrir ikke godt kan danne et Rim, saa 

 synes der at mangle Stavelserim i den første Verslinje. Dette 

 tilvejebringes ved at sætte s ty rir i Stedet for ræ5r og udelade 

 fyrir. iMaaské ere Rimene dog nu-r, })eir. 



Ordfølgen: Nu styrir J)ii J)eiri fold, er fim brag- 

 ningar héldu fordum. Gu5 remmir {)ik miklu gagni: 

 Nu styrer du det Land , som fem Konger tidligere beherskede. 

 Gud styrker dig med en afgjørende Sejr. 



Hkr. 308, 12-15 b. 

 Sighvatr J)6r5arson: Rygr kvazk inni eiga 



iijjekk SU er mér hnekti 

 alfa blot sem ulfi 

 otrin i bæ sinum. 



Egilsson antager (Lex. Poet, 635a), at Ordet otvin er 

 sammensat af ott = ått, ætt, æt. Slægt, Menneskeslægt, 

 Mennesker, og vin. Ven; otvin oversætter han ved virorum 

 amicus, Mændenes Ven. Da Stavelsen vin (eller tvin) paa alle 

 de Steder, hvor dette Ord forekommer, danner Helrim med en 



