l)e Frigivnes Stilling hos Græiierne og Romerne. 103 



med den Forskjel, at Indførselen af fremmede Slaver uden Tvivl 

 oprindelig var stærkere hos de Orienten nærliggende Grækere 

 end hos Romerne, medens Slavebefolkningens Hjemmeforplantelse 

 og Rekruteringen ved Krigsfanger omtrent foregik under ens 

 Vilkaar. Under Romerstatens Udvikling og den romerske Magts 

 Udbredelse over de græske Lande fremkom et nyt, særdeles 

 mærkehgt Forhold, idet Romerne efterhaanden modtoge et stort 

 Antal græske og græskdannede Slaver, altsaa med en Kultur og 

 Pohtur, som Romerne bevidst eller ubevidst søgte at efterligne 

 og tilegne sig. Om de nærmere Forhold ved denne fra Under- 

 italiens Betvingelse begyndende Tilførsel af græske Slaver, 

 naturligvis især til Hovedstaden og til Optagelse i de rigere og 

 større Huse, savne vi Efterretninger og Klarhed, medens Livius 

 Andronicus minder os om, hvilken Betydning enkelte slige Slaver 

 kunde faa; fra en senere Tid have vi enkelte Notitser f. Ex. hos 

 Plinius H. N. VII, 128 og hos Seneca Ep. 27, 6 om de høje 

 Priser, der betaltes for sUge litterært dannede, stundom kunstig 

 (f. Ex. ved Udenadslæren af en enkelt græsk Diglers Værker) 

 dresserede Slaver. Hele dette Forhold, der ikke berørte den 

 uhyre Masse af egentUge Arbejdsslaver, især servi rustid^ fik 

 vel en vis Indflydelse, men dog kun en underordnet Sideind- 

 flydelse, paa, hvad her væsentlig betragtes. 



Frigivelsen af Slaver var ingenlunde sjælden i Grækenland; 

 vi have, for ikke at tale om de Tilfælde, i hvilke Staten løs- 

 kjøbte Slaver til Belønning for Krigstjeneste tilsøs, en overmaade 

 stor Række Indskrifttavler, den største samlede Mængde i det 

 gamle Delphi, men ogsaa mange adspredte paa andre Steder, 

 der ere ophængte til Vidnesbyrd om stedfundne Frikjøb og Fri- 

 givelser; men om de Frigivnes Stilling i Livet og deres Betyd- 

 ning, som en særlig Klasse høre vi saa godt som slet intet, 

 medens Læren om Uhertini indtager en ikke ganske liden Plads 

 i de romerske Antikviteter. Frigivelsen er hos Grækerne en 

 ganske enkelt og afsluttet Akt, hvorved Forholdet imellem Herre og 

 Slave retlig ganske ophævedes, og sædvanlig vist ogsaa tabte sig i 



