\ 12 .lul- Lange. 



smallere Stilk, gaar Stænglen i den ældre Form umærkelig over 

 i en mere og mere aaben Krone, der ved fremhævede Længde- 

 folder deler sig i flere Afdelinger, saaledes al disses Flader 

 imellem de fremhævede Folder ere noget hule. Kun paa ét Sted 

 har jeg paa de Afstøbninger, som jeg i Mangel af det 

 originale Monument har undersøgt, iagttaget en lille Række 

 indridsede Tværlinier, der danne en Slags Sondring mellem 

 Stænglen og Kronen. For Øjet viser Kronen sig tredelt; men 

 Meningen maa naturligvis være, at den i Virkeligheden har 

 været sex- eller mindst femdelt. Den Tredeling af Kronen, som 

 vi se i de senere Fremstillinger, og som der angiver to store, 

 oventil udrullede Kronblade, gjennem hvis Mellemrum man ser 

 en Kolbe hæve sig i Midten af Kronen^), er allsaa oprindelig 

 ment ganske anderledes. Medens Kronens Tredelinger i de 

 yngre Former hver for sig have konvext Gjennemsnit, have de 

 i den ældre Form et konkavt. IJægeret, hvoraf der i den ældre 

 Form ikke er Spor, og som den ej engang har Plads til, turde 

 maaske senere, da man aabenbart har glemt Formens oprinde- 

 lige Mening, (undertiden) være føjet til i Henhold til almindelige 

 botaniske Erfaringer, eller af flensyn til det symmetriske Forhold 

 til Nordplanten, idet Papyrus-Skærmens Svøb hyppigst er frem- 

 stillet i temmelig skuffende Overensstemmelse med et Bæger. 



Mærkelig og usædvanlig er paa Chefren-Monumentets Knude 

 ogsaa den Maade, hvorpaa Sydplanten gror op fra Grundlinjen 

 i særskilte Stængler, sammenbundne med Tverbaand. 



Hvor meget det her omtalte Symbol end røber sin høje 

 Ælde ved sine afvigende Former og sin solide, tunge og mas- 

 sive Udførelse, saa maa man dog antage, at Symbolet har 

 gjennemgaaet en — maaske lang — Udviklingsproces, forinden 

 det blev bragt i den her foreliggende Form. Et umiddelbart 



^) Ogsaa p;ia senere Monumenter ser man engang imellem, skjont sjældent, 

 (len jævne Overgang mellem Stænglen og Kronen, medens Kronens Tre- 

 deling, saa vidt som jeg har set, aldrig har den ældre Form. 



