113 



"Undersøgelser OYsr de hvide Legemers optiske 

 Egenskaber. 



Af 



C. Christiauseii. 



§ 1, Medens man i daglig Tale stiller den hvide og den 

 sorte Farve sammen med de andre Farver, lærer dog en nærmere 

 Undersøgelse, at de indtage en særegen Stilling mellem Farverne. 

 Dette viser sig lige saa vel, naar man ser hen til Lyset selv, 

 som naar man betragte Legemerne, der udsende det. At et 

 Legeme er sort, vil nærmest sige, at det intet Lys udsender; er 

 det hvidt, udsender del Lys af alle Farver i samme Mængde- 

 forhold , som de findes i Sollyset selv. For at el Legeme skal 

 synes hvidt, maa del tillige tilbagekaste Lyset i meget rigelig 

 Mængde, næslen alt del indfaldende Lys maa blive kastel til- 

 bage. For al vi skulle faa det rette Indtryk af Legemet som 

 hvidt, maa det virke opløsende paa Lyset, og det er derfor 

 naturligt, at mat Sølv og flere andre Melaller vise sig hvide; 

 disse tilbagekaste nemlig den allerstørste Del af del indfaldende 

 Lys, i Reglen over 90 pCl. Som oftest fremkommer dog den 

 hvide Favre paa en anden Maade. Medens Vandet ikke er hvidt 

 i større Masser, er det derimod af en glimrende hvid Farve som 

 Skum. Det samme gjælder om Isen i Form af Sne, og Sneens 

 Hvidhed er saa fremtrædende, at næppe noget Legeme besidder 

 denne Farve i en mere fremtrædende Grad. Men det er let at 

 overbevise sig om , al alle gjennemsigtige faste Legemer have 



Overs, over d. K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1884. 9 



