120 



c. Cliristiansen. 



I Fig. 1 betegne Ordinaterne Brydningsforholdene og Curven 

 MN er Dispersionscurven for Chiornatriiim, O P o^ Q5 derimod 

 Curverne for to Blandinger I og II af Svovlkulstof og Benzol, 

 hvis Brydningsforliold fandtes at være: 



iMed den første Blanding var del gjennemgaaende Lys grønt, og 

 Figuren viser ogsaa, at Vædsken og Pulveret have samme 

 Brydningsforhold for denne Farve. Skyggerne ere rødviolette. 

 Ved Tilsætning af Benzol erholdes Blandingen II. Med den 

 bliver Skæringspunktet flyttet hen i det blaa, det gjennemgaaende 

 Lys er derfor blaat, medens alle de andre Farver brydes mer 

 eller mindre; de meddele Blandingen en gul Farve. 



^, 4. Glas er dog maaske det Legeme, der egner sig bedst 

 til saadanne Forsøg, da det paa Grund af sin Haardhed kan 

 faas som et yderst fint Pulver, saaledes at man ved Hjælp 

 deraf tillige kan studere den Indflydelse, som Pulverets Finhed 

 har paa Farvefrembringelsen. Men det er nødvendigt, at Glasset 

 er fuldstændig frit for Dobbeltbrydning; udblæst Glas kan derfor 

 ikke anvendes. Spejlglas kan derimod anvendes, men sikrest 

 er det dog at benytte Glas, som man i Forvejen har overbevist 

 sig om er fuldstændig ensartet. Som Beholder kan man an- 

 vende Flasker med parallele Sidevægge, hvilket faas ved at bort- 

 slibe de modstaaende Sider af en lille Flaske og erstatte dem 

 med gode Spejlglasplader. Man kan ogsaa tage en tyk Spejl- 

 glasplade , bore et Ilul igjennem den og belægge det med 

 Spejlglas. Gjennem en Aabning i Handen af Pladen bringer 

 man Pulver og Vædske ind. 



jJ, 5. For Fiortheds Skyld vil jeg kalde en saadan Blanding 

 af Vædske og Pulver en Monochrom; den er nemlig kun gjen- 

 nemsigtig for Lys af en enkelt Farve, hvilket Lys derfor vil blive 



