1 4 John Sebelieii. ' 



Opløsning af del saaledes ved Natriumsulfat i Varmen fældede 

 Laktalbumin dialyseredes skarpt, og viste sig derefter at have 

 ganske samme Egenskaber, som om det ' var fremstillet ved 

 Fældning med Syre af den mættede Saltopløsning. 



Ved Koagulationstemperaturens Bestemmelse, fandtes for den 



Den samme Opløsning anvendtes til Bestemmelse af Drej- 

 ningsevnen, med følgende Resultal: 



fast Stof heraf Rorets Gjennemsnit af Aflæsningerne 



i 10 CC. Glødningsrest. Længde. i hver af 3 Kvadranter. [aJD 



0,312gr. 0,007 gr. 20 cm. -r- 2°,33 -^2°,35 •^2°,27 -f-38°,o 



hvilket vel maa anses for tilstrækkelig overensstemmende 

 med de foranstaaende Bestemmelser til at vise, at Laktalbuminet 

 ikke har undergaaet nogen Forandring ved Udfældningen med 

 Syre. 



For at kontrollere den Mulighed, at Laktalbuminets ringe 

 Drejningsevne kunde tænkes hidrørende fra en Forurening med 

 det højredrejende Mælkesukker, prøvedes den erholdte Opløsning 

 ved Kogning med JNatron og en Draabe Kobbersulfat, men selv 

 efter Henstand til den paafølgende Dag erholdes ikke Spor af 

 Reduktion. 



Til yderligere Sammenligning fremstillede jeg en ren Serum- 

 albuminopløsning af Oxeblodserum paa samme Maade som Starke, 

 under udelukkende Anvendelse af Neutralsalt. Efter Sallenes 

 Fjernelse ved Dialyse bestemtes Stoffets Drejningsevne (I). Den 

 hertil benyttede Opløsning mættedes derefter med Magnesium- 

 sulfat og fældedes da med 0,25% Eddikesyre, hvorefter Bund- 

 faldet frafiltreredes, pressedes, opløstes i Vand, neutraliseredes 

 og befriedes for Salt ved Dialyse. Opløsningen undersøgtes 

 derefter i Polariskopet (IIi. 



