Bidrag til Kuiidsiviilicn (im Mæiliens ÆggeJividestnirer. 



15 



Der kan saaledes ingen Tvivl være om, at Laktalbiiminet 

 virkelig har en væsentlig mindre Drejningsevne end Serum- 

 albuminet, og at delte altsaa ikke, lige saa lidt som de fleste 

 andre af Blodets Bestanddele, træder uforandret over i Mælken, 

 men i Mælkekjerllen lider en væsentlig Omdannelse. 



Idet Duclaux betragter alle Mælkens Æggehvidestoffer og 

 navnlig Laktalbuminet som Modifikation af Kasein ^), kun adskil- 

 lende sig fra dette ved forskjellig Opløselighed og lignende fysiske 

 Forhold, vil det være berettiget at sammenligne disse to Stolfer 

 noget nærmere. Ifald Duclaux har Ret, maa den elementære 

 Sammensætning være ens for Kasein og Laktalbumin. Del til 

 Analyse anvendte Laktalbumin blev, for at befries for et muligt 

 Indhold af Lecilhin udkogt gjentagne Gange med varm Alkohol. 

 0,3545 gr. Substans efterlod 0,004 gr. Aske o: 1,13 "/o og gav 

 0,6745 gr. COo, d. e. i den askefri Substans 52,19 "/o C. 

 samt 0,2265 gr. i/g O, d. e. 7,18 *^/o H. 

 0,337 gr. Substans gav 43,3 cc. N. ved 4°,5 C. og 750 mm., d. e. 



i askefrit Stof 15,77 "/o N. 

 1,135 gr. Substans gav 0,141 gr. BaSO^, d. e. 1,71 "/o S. eller 

 i askefri Substans 1,73 % S. samt 0,0075 gr. Mg^P^ O^, 

 d. e. 0,18 % P. 

 Selv om man ikke vil tillægge det nogen væsentlig Betyd- 

 ning, saa kan det dog bemærkes at Kulstofmængden i rent 



1) I en Afhandling betitlet "Ueber die Eiweisskorper der Milch« i "Mltthei- 

 lungen der amllichen Lehensmittel-Untersuchungs Anstalt zu Wiesbaden 

 I88;J — 84- kommer Pfeiffer til et lignende Resultat som Duclaux, 

 idet han skjelner mellem et a-, b-, c- og d-Kasein, og henfører samtlige 

 Mælkens Æggehvideston'er til en af disse Modifikationer. Hans Slutninger 

 savne dog al videnskabelig Begrundelse og turde være tilstrækkelig mod- 

 beviste ved det loreliseende. 



