Nogle Bemærkninger angaaende Planeternes Varmegrad. 87 



har ogsaa H. C, Vogel M udtalt sig, og liaii mener, at det endnu 

 ikke er muligt at vide med Sikkerlied, om Solens Udstraaling er 

 konstant eller ikke. 



Jeg skal nu give en kort Oversigt over de vigtigste Be- 

 stemmelser af Solkonstanten, som jeg vil kalde C. Den første 

 Undersøgelse derover skyldes Pouillet (1838), Han benyttede 

 et Apparat, som han kalder Pyrheliometer , og som findes be- 

 skrevet i alle Lærebøger. Ved Hjælp deraf fandt han C= 1.7533, 

 Derefter anstillede Forbes-) en større Række P'orsøg over 

 Luftens Gjennemstraalelighed for Varme (Diathermansi); af disse 

 Undersøgelser udledede Herschel for Solkonstanten Værdien 

 C = 2.85. Det Apparat, Forbes anvendte, var vel i Formen 

 endel forskjelligt fra Pyrheliometret, Grundtanken i Methoden 

 er dog den samme. 



Pouillets Forsøg gjentoges ogsaa uden væsentlige Forbed- 

 ringer i Methoden af Althans^) i 1853 og af Hagen*) 1863, 

 den første fandt C =3.77, den sidste C = 2.04. I de senere 

 Aar er Solkonstanten bestemt med megen Omhu af Viol I e^), 

 som fandt C= 2.54, medens en samtidig Undersøgelse af Crova 

 førte til at C i hvert Fald maatte være større end 2, sandsyn- 

 ligvis 2.3; Crova selv giver dog ingen endelig Værdi for den. 

 Endelig har L a n g 1 e y '^) underkastet Spørgsmaalet om Solstraalernes 

 Gang gjennem Atmosfæren en nærmere Prøvelse, hvorved han 

 er kommet til flere betydningsfulde Resultater; han antager, at 

 Værdien af C maa ligge meget nær ved 2.84. 



For at lette Oversigten ere de til forskjellige Tider fundne 

 Værdier af Solkonstanten samlede i følgende Tabel: 



^) Wied. Ann. Bd. 21. p. 615. 



2) Phil. Tr. 1842. part il. p. 261. 



3) Pogg. Ann. Bd. 70. p. 544. 



') Abh. det Berl. Academie 1863. p. 1, 

 *) Ann. de Chemie T. XI. 1877. 

 «) Wied. Ann. Bd. 19 p. 398. 1883. 



