96 ^- Christiansen. 



trænge ind i denne Klode, vilde den udstraale lige saa hurtigt, 

 som den indsuger, og Temperaturen vilde være bestemt derved 

 i ethvert Punkt. Foreløbig antages ogsaa, at Solen bevæger 

 sig i Æqvator. Middeltemperaturen for Døgnet paa et Sted, 

 hvis Brede er b, findes da paa følgende Maade. Først betragtes 

 et Belte med Breden a langs med Æqvator, dets Areal er 

 2:1 Ra, naar R er Jordens Radius; dette Belte modtager i et 

 .Minut en Varmemængde 2RaC', naar O = 2 Varmeenheder, er 

 den Varmemængde, som indsuges af Jorden. Middelvarme- 

 mængden, som et Punkt af Æqvator modtager i et Minut, er 



O 

 altsaa -; ved en simpel Betragtning indses, at et Punkt i 



( ' p rk C /) 



Afstand b fra Æqvator modtager Varmemængden ; kaldes 



7T 



dette Punkts Middeltemperatur t^, liar man altsaa 



TV 



naar A = 0.728 . 1 0-^\ Heraf faas 



, / O cos b 



1 1 ^^= 



ttA 

 Beregnes Konstanten, faas 



V'^-^-STS. 



t^ = 306 l/cos Å — 273. 



Det er let at forstaa, at denne Formel ikke kan give nogen 

 god Overensstemmelse med Virkeligheden, da de Forudsætninger, 

 hvorfra der er gaaet ud ved Udledelsen af den, langtfra stemme 

 med de virkelige Forhold; som man kunde vente, er Fejlen 

 mindst ved Æqvator, idet Formlen for b = giver ij = 33°, 

 som ikke afviger meget fra Middeltemperaturen under Æ]qvator; 

 for Kjøbenhavn giver den t^ = — 8", som er meget for ringe; 

 for 6 = 90 faas endelig t^ = — 273°. Det er imidlertid en Selv- 

 følge, at Formlen ikke kan anvendes i dette Tilfælde, da Po- 

 lerne aldeles ingen Varme modtage, naar Solen bestandig 

 befinder sig i Æqvator. 



Det er let at forudse, at Resultaterne ville stemme bedre 



