]02 C. Christiansen. 



af Maanen, bliver den Del af Solenergien, som et Sted paa 

 Maanen indsuger, naar Solen staar i Zenith 



2.5(1 - 0.368 . 0.119) = 2.39, 

 Antages at denne Varmemængde udstraaler uden at trænge ind 

 i "Maanebunden« , bestemmes den absolute Temperatur T af 

 dette Punkt ved at sætte 



0.728 . 10-10 . r^ = 2.39, 

 som giver T = 426, altsaa 153° C; hvilket er den højere 

 Grændse for IVlaanens Temperatur. 



Kaldes det Punkt af Maaneoverfladen, som har Solen i Zenith, 

 >S, et vilkaarligt Punkt af Maanens Overflade P og Storcirkelbuen, 

 som forbinder dem, (aSP), har man, naar SP er mindre end 90°, 



Ccos(SP) = AT^ 

 idet C =2.39 og ^ og P have samme Betydning som tidligere. 

 Denne Varmemængde tænkes nu at udstraales til Himmelrummet, 

 idet Udstraalingen antages proportional med Cosinus af Ud- 

 faldsvinklen og den Varmemængde, som udstraaler i Retning 

 af Normalen, kaldes A, vil man have den hele Udstraaling til 

 en Halvkugle med Radius lig Enheden bestemt ved 



t" 



27r/i\ sinicosiciz = Ccos(iSP), 



C 

 hvoraf faas h =- -cos(«SP). 



71 



Lad nu /være det Sted paa Maanen, som har Jorden i 

 Zenith, lad [IF] være Storcirkelbuen, som forbinder /og P og 

 dS en lille Del af Maanens Overflade omkring P; man vil da 

 have den Varmemængde, som en Kvadratcentimeter af Jordens 

 Overflade modtager i et Minut, naar Maanen staar lodret over 

 den, lig 



A\— Y cos (/SP) = - sin^^N cos (SP) cos (/P)ds, 



idet a er Maanens Afstand fra Jorden, p Maanens angulære 

 Radius og ds den til dS svarende Rumvinkel med Toppunkt i 



