Nogle Bemærkninger angaaende Planeternes Varmegrad. 107 



beregnes paa samme Maade, som del foran et sket for Jordens 

 Vedkommende, og man finder da Aarets Middeltemperatur ved 

 Æqvator lig —22° C, ved Polerne derimod — 69° C. Nu er 

 utvivlsomt ligesom paa Jorden den første for høj , den sidste 

 for lav, men Fejlene ere dog vistnok mindre paa iNiars end paa 

 Jorden, da der ikke synes at være saa stor Varmeudjævning i 

 Mars's Atmosfære som i Jordens. Man maa nu overveje, 

 hvorledes det vilde se ud paa Jorden, hvis Varmeforholdene 

 vare som paa Mars, Middeltemperaturen ved Æqvator — 22°, 

 ved Polen — 68° og Jordens Middelvarme — 34°. Havet vilde 

 vel fryse til, men efterhaanden vil den dannede is fordampe og 

 lejre sig paa Fastlandene. Havene vilde derved blive mindre, 

 men samtidig vilde deres Saltholdighed forøges, deres Fryse- 

 punkt vilde derved blive lavere og lavere, og der vilde tilsidst 

 blive Havvand tilbage, som bestod af meget stærke Saltopløs- 

 ninger. En koncentreret Kogsaltopløsning fryser først ved — 22°, 

 en koncentreret Chlorcalciumopløsning ved — 37°. Efter dette 

 maa man altsaa forestille sig, at Havene paa Mars ere saa- 

 danne Opløsninger og al Kontinenterne ere bedækkede med 

 evig Sne og Is ligesom paa Jorden det indre af Grønland. 

 Man kunde vente, at Kontinenterne maatte være hvide, men 

 dette er dog ret beset ikke sandsynligt. Dels kan der meget 

 vel existere en Art Vegetation paa Isen, som man ogsaa har 

 iagttaget paa Jorden; dels kan der i Aarhundredernes Løb 

 samle sig kosmisk Støv, Meteorer, paa den. Atmosfæren 

 paa Mars maa altid indeholde Damp og Sneskyer, og Dampene 

 ville fornemmelig fortælte sig ved Polerne. Da Issamlingerne 

 ved disse ere periodiske (man har bemærket, at de næsten 

 ganske kunne forsvinde i Sommerens Løb), ville de altid have 

 Udseende som nyfalden Sne og derfor udmærke sig ved større 

 Glands end de øvrige Dele af Planetens Overflade. 



De store Planeter. De øvrige Planeter maa endnu 

 være langt koldere end Mars; den her anvendte Betragtnings- 

 maade fører til, at den varmeste af dem, Jupiter, maa have en 



