Den filosofiske Kthiks Principer. 19 



der kunde være at tage Hensyn. Det handlende og vurderende 

 Subjekt tænkes altsaa som en lille Verden for sig selv. 



Den første Forudsætning for, at en Handling skal vurderes, 

 er, at den erindres; den maa altsaa ikke være forsvunden for 

 Bevidstheden, naar den er gaaet over fra den indre til den ydre 

 Verden. Billedet af Handlingen maa kunne kaldes frem igjen 

 som Gjenstand for Betragtning. IVlen dette er ikke tilstrækkeligt. 

 Et saadant Erindringsbillede kunde i og for sig staa som noget 

 rent ligegyldigt, der ikke satte Sindet i Bevægelse. Kun hvis 

 Handlingen paa en eller anden Maade, paa et eller andet Sta- 

 dium af sin Udvikling, har grebet ind i Individets hele Tilstand 

 og derved enten vakt Lyst eller Ulyst, vil Billedet af Handlingen 

 vække Lyst eller Ulyst. 



Her fremtræder i sin alier simpleste Form den vigtige Sand- 

 hed, at al Vurdering af Handlinger forudsætter et Subjekt med. 

 Evne til at føle Lyst eller Ulyst. Vurderingen forudsætter, at 

 der stilles en Fordring til Handlingerne, som disse i større eller 

 mindre Grad kunne tilfredsstille. Men en saadan Fordring staar 

 aldeles umotiveret^ naar Handlingen ikke formaar at vække Lyst 

 eller Ulyst. Dette er kun et andet Udtryk for, hvad der strax i 

 Begyndelsen blev gjort gjældende , nemlig at Vurdering forud- 

 sætter et Formaal, efter hvilket Handlingen kan maales. Et For- 

 maal sættes kun , fordi der føles Lyst ved Tanken om Handlin- 

 gens Virkning. 



I det simple Tilfælde, vi tænkte os, kan den Følelse, der 

 bestemmer Handlingens Formaal, og som altsaa skal tilfredsstilles 

 ved Handlingen , kun være Individets egen. Individet vil da 

 stemple Handlingen som god eller ond, alt efter den iMaade, 

 paa hvilken den har grebet ind i dets Liv. Hvilken Karakter 

 og Betydning Vurderingen nærmere faar, vil bero paa, om 

 Følelserne af Lyst og Ulyst kun ere bestemte ved og svare til 

 de øjeblikkelige Tilstande hver for sig, eller om de bestemmes 

 ved Hensynet til Individets Liv som Helhed og til de Vilkaar, 

 under hvilke det udvikler sig. 



