20 H. Høffding. 



4. Jo lavere Bevidsthedslivet er, des mere isolerede og 

 selvstændige ere de enkelte Øjeblikke i Forhold til hverandre, 

 des ringere en Rolle spiller Erindringen og Tanken om Selvet 

 som en Helhed, der omfatter de enkelte Livsøjeblikke med alt 

 deres Indhold. Det er da kun et halvt ubevidst Instinkt, som 

 hindrer Individet i at gaa fuldstændig op i det enkelte Øjeblik. 

 Selvopholdelsestrangen fører Individet til i det enkelte nærværende 

 Øjeblik ogsaa at tage Hensyn til Fremtiden og til at benytte 

 Erfaringerne fra Fortiden. Jo mere Individet gaar op i de en- 

 kelte Øjeblikke, des mindre Mulighed bliver der for en Vurde- 

 ring, da der ingen Sammenligning og Vexelvirkning mellem de 

 forskjellige Tilstande kan finde Sted. Handlingen selv er maaske 

 glemt i det Øjeblik, da dens Virkning gjør sig gjældende i Be- 

 vidstheden. Hvert Øjeblik udfyldes paa sin Maade , med sin 

 Følelsestilstand , som ikke faar nogen Indflydelse paa de andre 

 Øjeblikke. Det enkelte Øjeblik staar som absolut Egoist over 

 for de andre Øjeblikke, vil ikke til Fordel for dem opgive noget 

 af sit Krav paa Tilfredsstillelse. 



Der viser sig her Muligheden af et Standpunkt, hvor al 

 Vurdering falder bort, fordi der vel rører sig Lyst- og Ulyst- 

 følelser, men disse blot svare til Øjeblikkets Tilstand, ikke til 

 Livet som Helhed. Et saadant Standpunkt er i Ethikens Historie 

 kommet frem hos Arisiippos fra Kyrene. Det er Principet om 

 Ojehlihkets Suverænitet^ han hævder. Dette er det mest radikale 

 ethiske Standpunkt, som kan tænkes. Det har de færrest mulige 

 Forudsætninger, saa faa Forudsætninger, at enhver Vurdering 

 falder bort. Thi Formaalet for Aristippos var den rent momen- 

 tane Lystfølelse. Hvorfor skal — saaledes er Tankegangen — 

 del ene Øjeblik ofres for eller underordnes det andet? Del 

 ene har i og for sig lige saa megen Ret til at være som del 

 andet. — Paa dette Standpunkt — og kun paa dette — falder 

 det gode ganske sammen med Lystfølelsen, det onde sammen 

 med Ulystfølelsen. 



Et saadant Standpunkt mangler aldeles ikke Berettigelse. 



