Avicenna's Allegori Hay b. Yaqzan. 55 



i det næstfølgende Klima gode Genier af jordisk Oprindelse, men 

 dog i Besiddelse af Aandens Egenskaber, idet de have overvundet 

 Materien; de modvirke hine andres Indflydelse og hjælpe til 

 Menneskets aandelige Fuldkommengjørelse. 



Hinsides denne Hornenes Sfære naa vi Englenes Boliger, der 

 her ere Væsner af blandet Natur, med himmelsk og jordisk Attraa 

 o: Menneskenes intellektuelle Evner og fornuftbegavede Sjæle; de 

 sidste deles i ilieoretiske til højre og praktiske til venstre; de baade 

 stige ned til Geniernes og Menneskenes Sfære for at lede disse ved 

 deres Raadj og hæve sig til den højeste Sfære for at træde i For- 

 bindelse med den aktive Fornuft; til deres Tal høre de høje Skyts- 

 aander og de himmelske Regnskabsførere, der omtales i Koranen^ I. 

 Hinsides Himmelhvælvingen finde vi de rerie Engle ^ befriede fra 

 al jordisk Fristelse; her have vi Sæden til hele Universet. Som 

 Himmellegemernes Sjæle ere de Herrens tro Tjenere og betroede 

 hans Riges Forsvar-), idet de undertiden trække sig tilbage til 

 deres befæstede Borge, opførte af Kristal og Ædelstene, der 

 modstaa Tidens Tilintetgjørelse, ligesom de selv ere hævede 

 over enhversomhelst Svaghed i Udøvelsen af deres Hverv at 

 sætte alle de dem undergivne Himmelsfærer i Bevægelse. Her- 

 fra vil Du endelig naa til det rene Intelligible, Væsner, der 

 staa i umiddelbart Forhold til Gud, hvis Aasyn det er dem for- 

 undt at skue, fordelte omkring Herrens Throne. De fatte Sand- 

 heden og Ideen i hver Gjenstand, ere inddelte i forskjellige 

 Grader^), der aldrig ere underkastede nogen Forandring, og 

 begavede med et straalende Ydre af den fuldkomneste Skjøn- 

 hedsform. Den højeste Rang indtager det eneste og udkaarede 

 Væsen (Intellectus activus), til hvem Faderens Ord og Befaling 

 udstrømme, og hvem de øvrige skylde deres Ophav ; selv fritagne 

 fra al Materie bevare de en evig Ungdom og Kraft, men staa 



') Se Koran Sur. 82, v. 10—11. 



2) S. ibid. S. 72, v. 8. 



') Smign. Kor. Sur. 70, v. 3- 4. 



