Aiuilomiske Studier over Mayaca Auhl. 95 



Y. Itloiiistoii. 



Paa mit .Materiale fandtes dels Blomster, dels modne Frugier, 

 desto værre intet iMellerastadium. Jeg har væsenlig haft min 

 Opmærksomhed henledt paa Frøskallens Bygning. 



Kronbladenes Overhud beslaar af tyndevæggede Celler med 

 buglede Vægge, men ingen Inlercellularrum ; i Vævet underneden 

 lindes derimod saadanne [Tab. VII, Fig. 4]. Karstrængene forgrene 

 sig gaffelformet under meget spidse Vinkler; en Afbildning af 

 en saadan Karstrængs Ende ses Tab. V, Fig. 3; Maaden, hvor- 

 paa iVlesofyllel slutter sig til den, ses bedst af Tegningen. 



Sløvknapperne aabne sig ved en Pore i Spidsen; Mundingen 

 har Form af en kort, bred, udrandet Tragt, hvis Overhudsceller 

 ere stærkt tværribbede af ejendommelige Fortykkelser paa Inder- 

 væggene. 



Den modne Støvknap er firerummel; Væggene mellem Rum- 

 mene ere temmelig tykke og beslaa af tyndvæggede Celler. Intet 

 af Cellelagene er udviklet som fibrøst Lag. Det samme gælder 

 Ydervæggene, som ere forholdsvis tynde. Denne Bygning stem- 

 mer ogsaa overéns med del, vi især ved ChatinsM Under- 

 søgelser vide om poricide Støvknappers Bygning (som dog ikke 

 over alt er den samme). Hos Mayaca er imidlertid Sløvsækkenes 

 Epidermis ejendommelig small næl- eller stigeformet fortykket 

 paa Indervæggene, hvilkel giver dens Celler el karakteristisk 

 stribet Udseende, naar de betragtes fra Fladen. 



Støvkornene ere glatte, bredt ægformede med en Længde- 

 spalte i Exinen. 



I del Irebladede , enrummede Ovarium have Æggene som 

 bekjeudt parietal Placenlation og ere orthotrope [Tab. III, Fg. 6]; 

 de have en kort, tyk Funiculus, lo Hinder og en temmelig bred 

 Ægmund. 



Kimsækken er vel udviklet; Kærnecellerne over dens Top 

 ere radialstrakte, undertiden delte ved en tangenlial Væg; der 



') De TAnlhére, 1870; p. 30 IT. 



7* 



