Om nogle grønlandske Blomster. 117 



Rolle, i alt Tald skulde være den eneste Bestøvningsmaade, 

 fordi Pilene blomstre saa tidlig paa Vaaren og overall saa 

 hurtig og saa rigelig sætte Trugt. Blot om Saliv herbacea har 

 jeg en lagttaiielse, nemlig den, at det gule Støv meget let 

 spredes ved Vind og Rystning, og jeg har fundet det liggende 

 iidstrøet over Bladene om Baklernes Grund; hos denne Art 

 anser jeg ubetinget Vindbestøvning for den almindelige Be- 

 støvningsmaade. Regnes de grønlandske Pile til Anemofllerne, 

 bliver disses Procent-Tal lidt over 35. 



Selv om det nu altsaa er saaledes, at Vindblomsterne tage 

 relativt til i Antal, naar man kommer til højere Breddegrader, 

 saa er det dog ikke dermed givet, at dette netop er en direkte 

 Følge af forandrede Bestøvningsbelingelser. Det staar jo nemlig 

 sikkert i nøjeste Sammenhæng med den Omstændighed, at 

 Græs og Halvgræs ere de relativt talrigste Familier i de arktiske 

 Lande. Efter Grisebach (Vegetation der Erde, I., S. 530) er 

 Rækkefølgen af Familier i de arktiske Lande, ordnede efter 

 deres Procenttal, følgende: Cyperaceæ c. IO°/o, Grarnineæ 10°'o, 

 Cruciferæ 8*^/o, Caryophyllaceæ 7° o, Banunculaceæ 5*^0 o. s.v. ; 

 ogsaa Grønlands Flora følger omtrent denne Orden; efter 

 Lange iBotan. Tidsskrift, 1880) staa Cyperaceæ og Gramineæ 

 øverst med henholdsvis 53 og 4 5 Arter, derefter komme Cruci- 

 feræ med 26, Compositæ med 24, o. s. v. 



Hvad Grundene ere til, at de to Familier blive saa talrige 

 relativt til de andre under høje Breddegrader, er det vel endnu 

 umuligt at gjøre Rede for, men rimeligviis ere de flere og ikke 

 blot Bestøvningsmaaden. 



Drages de anemofile Planter fra Totalsummen , har Grøn- 

 land c. 65 °/o tilbage, der vel altsaa for allerstørste Delen ere 

 Entomofiler, og hos disse maa vi da vente at finde de samme 

 Tillokkelsesmidler og lignende biologiske Ejendommeligheder 

 som hos Entomofiler overhovedet. Dette er ogsaa Tilfældet, 

 hvad jeg kortelig skal omtale i det følgende. 



Lokkemidlerne ere som i vore Klimater Honning og 



Overs, over d K. D. Vidensk. Selsk. Forh. 1S86. 9 



