Om nogle gronlaiulske hiomster. 119 



Pliyllodoce cærulea anføres af l> es s els som "duftende"; 

 jeg har ikke bemærket Lugt hos den. 



Pedicularis euphrasioides fandt jeg duftende i Flolstenf)org- 

 Egnen, 



Melandrium involncratum /9, ofjine kan have svag Duft. 

 Om M. trijiorvm har jeg intet noteret. 



Duftende ere fremdeles: Silene acmdis og Viscaria alpina, 

 især denne (» Vaniiledufl"). 



Det er, som man ser, ikke mange af Grønlands omtrent 250 

 entomofile Arter, der have Duft, og stærk er denne ikke hos 

 en eneste af dem. 



Fra Spitsbergen anføres af duftende Planter desuden Ranun- 

 culus Fallasii »med en ytterst angenåm doft, erinrande om 

 Platantheras" (Nathorst). Nylander vil ved det hvide Hav 

 have bemærket »en synnerlig vellukt» hos Blomsterne af Coch- 

 learia ofjicinalis; jeg har ikke bemærket noget særligt hos nogen 

 Kokleare. 



Skjønl det sikkert er uden Betydning for Bestøvningen, vil 

 jeg dog anføre, hvad Worm skjold siger om Alnus ovata, at 

 den giver en behagelig Aroma fra sig ved den "Gluten", hvor- 

 med dens Blade ere overharpixede. Ogsaa Lastræa fragrans 

 har jo en behagelig Lugt, hvad dens Navn antyder. Ligeledes 

 maa den "gode Lugt", der efter Grev Råbens grønlandske Op- 

 tegnelser gjør Galium svaveolens »til en meget behagelig Plante« 

 rimeligvis ikke tillægges Blomsterne, men de vegetative Dele. 



Blomsternes Farver. Mangfoldige Gange have de ark- 

 tiske Rejsende lovprist Blomsterpragten i hine øde og ugjæstfrie 

 Egne, hvor Plantevæxten kun i nogle ganske faa Maaneder faar 

 Lov at dække Jorden med et aabent og usammenhængende, af 

 Is og Sne eller af den nøgne Klippe gjennembrudt Tæppe; man 

 har ligefrem paastaaet, at Farvestyrken voxer med voxende 

 Bredde, og med mere eller mindre Berettigelse synes den 

 iVIening at have dannet sig, at den arktiske Flora paa gunstige 

 Lokaliteter skulde være noget mærkværdig pragtfuldt. 



9* 



