I 24 Eug. Warmiiig. 



Blomster (Empetriun hører jo ikke til disse), saa er det jydske 

 Hedelandskab i Blomstringstiden langt anderledes pragtfuldt og 

 blomsterrigt end det grønlandske. 



Medens Hedebuskene pletvis kunne danne et ret tæt og 

 blomsterrigt Tæppe over den af et tyndt iVlaarlag skjulte 

 Klippebund, staa Fjældurterne mere spredt; den enkelte lille 

 Tue kan være mærkværdig blomsterrig, men den skal ses nær- 

 ved, og ikke formaa disse Urter at danne et sammenhængende 

 Dække; den nøgne Klippe eller Grusmark, i det højeste i For- 

 bindelse med Mosser og Likener, er det, der paatrykker Land- 

 skabet sin Tone — brunlig og graalig — , i de mere golde 

 Fjældegne, hvor de egentlige Fjældurter fremherske. 



Efter hvad jeg har set af arktisk Natur i Grønland, kan 

 jeg ikke slutte andet, end at de Lovprisninger over den arktiske 

 Blomsterverdens Pragt, som kjendes fra Rejsendes Skildringer, 

 maa forstaas anderledes, end i alt Fald jeg havde forstaaet 

 dem. Den arktiske Flora er ingenlunde prægtigere end f. Ex. 

 vor mellemeuropæiske Flora, ja den kan ikke en Gang maale 

 sig med den, hverken med f. Ex. vore blomsterrige Enge eller 

 vore Lyngheder, naar Hede- og Klokkelyngens Tusender af 

 Blomster brede et lyst rødt Skjær hen over Sletten eller Bak- 

 kerne. Men vel er den arktiske Flora mærkværdig rig og smuk, 

 naar man tager Hensyn til de høje Bredder, under hvilke den 

 lever, den korte Sommertid, den har til sin Udvikling, og 

 til de Is- og Snemasser, der findes i dens nærmeste Nær- 

 hed eller til det fattige, tynde Jordlag, paa hvilket den trives. 

 Naar den Rejsende længe kun har set den højnordiske Natur 

 i al dens storslaaede Øde og Goldhed og saa pludselig be- 

 finder sig foran en mod Syd vendende Skraaning, hvor grønne 

 Urter og blomsterrige, lave Tuer af Sileiie acaulis, af Poten- 

 tiller, af Saæifraya opj)ositifolia , af den gule Papaver nudicaule 

 o. a., voxe i saa talrig Mængde, at den mørke Jord næsten kan 

 være helt dækket, da er det let forstaaeligt, at Kontrasten til 

 Omgivelserne lader ham se dette i forhøjet Glans og fremkalder 



