Bemærkninger til Udg. af «L. Annaei Senecae Diai. lil>. XII« (65 



Stærke [Vlislanke, jeg havde fattet til I'aalideligheclen af denne 

 Collalion efter Sammenligning med mine egne Optegnelser, viste 

 sig ved den nye Undersøgelse af det hele Haandskrift, som jeg 

 foretog med den størst mulige Omhu i 1882. al være fuldt 

 berettiget, endog i højere Grad, end jeg havde tænkt mig det 

 muligt; den er endog i visse Henseender ringere end den, der 

 forelaa i Fickerts Udgave. Jeg har da, og jeg tror med Rette, 

 fundet endnu mere Anledning for mig til at levere en ny Ud- 

 gave, end der allerede var tilstede, før Koch udgav sin. 



Paa en nøjere Beskrivelse af A (som jeg har kaldt Haand- 

 skriflet) skal jeg her ikke komme ind, da det vilde tage for 

 lang Tid , men jeg maa herom henvise til den kritiske Fortale 

 i min Udgave selv; kun et Par Hovedpunkter vil jeg fremhæve. 



1) De Blade af A, som indeholde Dialogerne (de sidste 

 Blade indeholde nemlig den apokryfe Brevvexling mellem Seneca 

 og Paulus), er alle paa én Side nær skrevne med samme Haand 

 og med den Form af longobardisk Skrift, som særlig benyttedes 

 paa Monte Casino og holdt sig der gjennem meget lang Tid, 

 hvorfor det ogsaa er vanskeligt bestemt at angive, fra hvad Tid 

 vort Haandskrift er; dog er det næppe yngre end Slutningen af 

 lOde Aarhundrede, men muligvis omtrent ét Aarhundrede ældre, 

 og det er saaledes 3 å 4 Aarhundreder ældre end de øvrige os 

 bekjendte Codd. , som bevare disse Skrifter, hvilket allerede 

 giver det en aldeles overvejende Autoritet. Bogstaverne er snart 

 slørre, snarl mindre; paa mange Steder er Ordene skrevne helt 

 ud, paa andre er der i ikke ringe Omfang anvendt Abbrevia- 

 turer, hvis Tilstedeværelse Fickerl med en helt ud af Luften 

 greben Paastand havde benægtet: del er derfor saaledes, al 

 medens de 37 Linier, der regelmæssig findes paa hver Haand- 

 skriftside, paa enkelte Blade kan svare til c. 70 af mine Linier, 

 svare de paa andre Steder til kun 45; sædvanligt er det dog, 

 at de svare til lidt over 50. For øvrigt tror jeg med Sikkerhed 

 at kunne sige, at Originalen, hvorefter A er afskreven , har 

 været saaledes beskaffen, at den paa hvert Blad gjennem- 



Overs. over d. K. D. Vidensk. Selsk. Korh. 1886. |2 



