Bemærkninger til Udi;, al "L. Annaei Senecae Dial. lib.Xll«. 173 



Tid, da man gik bort fra Uncialskriften til den mindre Skrift; 

 i de ældre Udgaver skrev man Macrobii^ Haase gav den aldeles 

 apokryfe Form Macrobiotae. — Der er fremdeles et ikke ganske 

 ringe Antal Steder, hvor Fremdragelsen af Haandskriflel har 

 givet Bekræftelse til de af forskjellige Filologer fremsatte Conjec- 

 turer, cfr. p. 74, 10; 79, II ; 104, 23; 160, 20; 210, 19; 228, 10; 

 255, 12; 265, 9; hertil hører jo ogsaa de ovenfor ved Hasiirerne 

 omtalte Steder, og det mærkeligste af alle er vel det, der findes 

 p. 165, 2 IT. i cons. ad Marc. cap. 1 ea-tr. Seneca beklager her, 

 at han ikke har givet sig til at bekæmpe IVIarcias Sorg strax 

 efter hendes Søns Død; da havde det været lettere for ham, 

 mener han, at faa Ungt med den. Han begrunder denne sin 

 Mening ved Anvendelsen af et Billede, der i den almindelige 

 Text lyder som følger: Nam uolnerum quoque sanitas facilis est, 

 dum a sanguine receniia sunt: tune et uruntur et in altum reuo- 

 cantur et digitos scriitantium recipiuni; uhi corrupta in malum 

 idcus uerternnt, difjicilius curantur. Ved denne Læsemaade vilde 

 man komme til den Urimelighed, at den Behandlingsmaade af 

 Saar, hvorved man brændte dem, rev dem op igjen lige til 

 Bunden og rodede om i dem med Fingrene, betragtedes som 

 en facilis sanatio. Jeg havde derfor i mine Studia critica op- 

 stillet den Formodning, støttet paa et Par yngre Codd., at 

 Ordene difjicilius curantur skulde udslettes og en Forandring i 

 Interpunctionen foretages, saa at Sætningen tune . . recipiunt 

 blev Hovedsætning til uhi . . verterunt. Og nu hur det vist sig, 

 at denne af mig foreslaaede Læsemaade Ord til andet findes i 

 A , idet der ikke er Spor deri af de to Ord difjicilius curantur. 

 Men Koch har her aldeles overset, at disse Ord mangle, og 



Oldtidens Slutning, ingenlunde alle staa paa lige Linie med Hensyn til 

 deres Oprindelse. Tværtimod vil man, ligesom Geologien gjør med 

 Hensyn til Jordskorpens Dannelse, ogsaa i hvert Haandskrift kunne 

 sondre rorskjellige -Lag« Fejl Ira hinanden, der skyldes den successive 

 Afskrivnings forskjellige Trin. At det kan være højst vanskeligt i det 

 enkelte at gjennemføre en saadan Sondring, er jo klart nok. Nogle An- 

 tydninger om de forskjellige Lag Fejl i A er givne i Index posterior. 



