3. Møde. -^ 17 ^ 4. Febr. 



al fremstille Grundtrækkene af en Ethik, og ogsaa her findes 

 der ved Siden af forskjellige Uklarheder og Modsigelser adskilligt 

 værdifuldt. Men Opgaven var her at fremstille ikke Ethiken, 

 men den historiske Methodes Betydning for Ethiken. Heller 

 ikke dette har Forfatteren gjort. Om end Afhandlingen — og 

 da navnlig dens første Del — saaledes vidner om en ikke ringe 

 Kundskab og Dygtighed hos Forfatteren , saa er den dog som 

 Besvarelse af den foreliggende Opgave betragtet saa utilfreds- 

 stillende, at vi ikke kunne indstille Forfatteren til at modtage 

 den udsatte Pris. 



Den tyske Afhandling udmærker sig ved en elegant og klar 

 Fremstillingsform. Forfatteren formaar fuldstændig at beherske 

 sit Stof og styrer med lutter nøje overvejede Bevægelser lige 

 løs mod sit bestemte Maal, idet han undersøger Ethikens Natur, 

 den historiske Methodes Natur, og deraf udleder, i hvilke Hen- 

 seender den historiske Methode kan faa Betydning for Ethiken, 

 og hvilke ethiske Spørgsmaal den derimod ikke kan bidrage til 

 at løse. Men medens denne Afhandling saaledes fra Formens 

 Side viser sig i Besiddelse af adskillige Fortrin, er den, hvad 

 Stoffet angaar, mindre tilfredsstillende. Forfatteren synes ikke 

 at have været i Besiddelse af tilstrækkelig positiv Viden paa det 

 stillede Spørgsmaals Omraade. Dette har for det første haft til 

 Følge, at han ganske har ladet den første Del af Opgaven ligge 

 og ikke givet en kritisk Fremstilling af de ved den historiske 

 Methode allerede vundne Resultater. Og det har dernæst haft 

 til Følge, at hans Besvarelse af den anden Del af Opgaven: Metho- 

 dens»Betydning for Ethiken i det hele, har faaet en noget for 

 almindelig og overfladisk Karakter. Overhovedet synes For- 

 fatteren ikke at have haft tilstrækkeligt Blik for den Rolle, den 

 historiske Udvikling, d. v. s. Tidsudviklingen har spillet ogsaa 

 paa Menneskenaturens Omraade, og han har derfor ikke for- 

 maaet at indrømme den historiske Methode den Betydning, som 

 man efter alle nyere Undersøgelser mere og mere maa tildele 

 den. Med al Anerkjendelse af Forfatterens store Fremstillings- 



Oyers. over d. K. D. Vidcnsk. Selsk. Forhandl. 1887. 9 



