4. Febr. -« 20 ^ 3. Mede. 



Den fnathemnUsk-naturvidenskabelige Klasse. 



Astronomisk Prisopgave. 



(Pris: Selskabets Guldmedaille.) 



Vanskelighederne ved at anvende de talrige Dobbeltstjerne- 

 maalinger til Baneberegninger hidrøre især fra Variabiliteten i 

 de personlige systematiske Fejl. Det er bekjendt nok, at man 

 ved betydelige Arbejder har søgt at uskadeliggjøre disse Fejl; 

 men selv om disse Forsøg endelig maatte lykkes for Nutidens 

 eller Fremtidens Observationskunst, saa kan Opgaven dog trods 

 anerkjendelsesværdige Bestræbelser ikke anses for løst overfor 

 Fortidens Observationsrækker; og disse kunne vel fortjene, at 

 man forsøgte enhver Mulighed for at befri dem for slige Fejl. 



Blandt Fortidens Iagttagere af Dobbeltstjerner fortjener vist- 

 nok Dawes en særlig Opmærksomhed, fordi hans Observationer, 

 der strække sig over el Tidsrum af c. 35 Aar, ere anstillede paa 

 en ejendommelig Maade netop i den Hensigt at gjøre de per- 

 sonlige Fejl saa konstante som. muligt. Det ses derhos i alt Fald 

 meget hyppig, at hans Observationer holde den gyldne Middelvej 

 mellem de yderliggaaende Afvigelser hos samtidige Iagttagere, 

 og han hører til de yderst faa, for hvis Vedkommende der — 

 afset fra hans Læreaar — endnu ikke har kunnet føres fuldt 

 Bevis for de personlige Fejls Variabilitet. 



Selskabet ønsker derfor at fremkalde en saavidl mulig iso- 

 leret Behandling af alle Dawes' Dobbeltstjernemaalinger. Da nu 

 Dawes kun har skjænket de ubevægelige Dobbeltsljerner meget 

 lidt Opmærksomhed, og da Behandlingen af de mest foranderlige 

 Dobbeltstjerner ved egentlig Banebestemmelse i mange Tilfælde 

 vil forudsætte, at hans Middelfejls Afhængighed af Afstand og 

 Lysstyrke tilnærmelsesvis kjendes, maa Opmærksomheden fore- 

 løbig henledes paa de Tilfælde, hvor Dawes vedholdende har 

 observeret Stjernepar med moderate Forandringer især i Afstandene. 



Selskabet udsætter derfor sin Guldmedaille for et tilstræk- 



