10. Møde -fv 51 ^ 13. Maj. 



fra Anthropologernes Side saa meget har været ønsket og som 

 disse hidtil have savnet: en udførlig, paa positive Data hvilende, 

 Fremstilling af dette gamle amerikanske Folks Bygning, saavidt 

 denne lader sig udlede af Knokkelsyslemet, navnlig af Kranierne, 

 og Folkets Væxt i det hele. De Forhold, som i begge be- 

 handles, ligge dernæst indenfor Forfatterens hidtidige speciellere 

 Studier; de have derfor tilladt ham her at bevæge sig med 

 større Sikkerhed, end hvor Drøftelserne (nu og da, især I og IV) 

 førte ham ind paa mere geologiske eller palæologiske Omraader 

 (Knoklernes Indbringelse i Knokkelhulerne, deres delvise eller 

 hele Samtidighed med Dyrelevningerne sammesteds, og lignende) 

 og utvetydigen røbe, at han ikke der er ret hjemme. Begge 

 lægge endelig tydelig for Dagen, at han baade har anvendt 'l'id 

 og Flid paa det i mange Henseender vanskelige Arbejde og vist 

 megen Interesse for sit Æmne og for, at det foreliggende be- 

 tydelige Materiale maatte komme til sin fulde Ret, ligesom han 

 ogsaa har taget Hensyn til tidligere Undersøgeres Arbejder. 



Det har været Komitéen tilfredsstillende at se, at Forfatteren 

 havde fundet Lejlighed til, paa en Udflugt fra Paris til London, 

 nærmere at undersøge det Kranium fra Sumidourohuien , som 

 igjennem en Landsmand af Lund, l\ Clausen, overlodes til British 

 Museum, og at føje Beskrivelsen af dette til de øvriges. 



Skulde vi uagtet denne uventede Fuldstændiggjørelse ytre et 

 noget videre gaaende Ønske, da vilde dette gaa ud paa, al og- 

 saa Underkjæberne , hvoraf flere ere vel bevarede og synes os 

 ret karakteristiske, vare blevne nærmere omtalte (og afbildedei, 

 og del samme kunde ogsaa maaske have været heldigt med 

 Hensyn til Overfladeskulpturen paa visse Dele af Kranierne. 

 Omvendt vilde vi ikke iiave taget i Betænkning at raade For- 

 fatteren til en noget slørre Reservation i Udtalelserne, f. Ex. 

 om den formodede store Betydning af Rygsøjlens og Bækkenets 

 Talanomalier. 



Men disse Forhold , hvorpaa vi ønske at henlede Forfatte- 

 rens Opmærksomhed , førend han publirerer sin Afhandling. 



4* 



