Notæ Teiithologicæ. 7. (Sepioloidea.) 29 



"Celle division, dont on ne cnnnail qirune espi'ce, se rappioehe 

 du irenre Sepia, par sii forme générale etc.» (ofr. Molliisq. viv. ife foss. 

 p. 242, og Fér. D'Orb. Cephalop. acel. p. 240). 



Og hermed maa atter sammenholdes D'Orhigny's bestemte 

 Udtalelse ( Introdiiction p. XXXIII) om Vurderingen af "gladius« 

 som Slægt- og P'amiliekarakter. 



"Il serail impossible de trouver entre aiicun genre pour tous les 

 caracléres plus de conformité , qu'ii n'en existe entre le sousgenre 

 Sepioloidea el le genre Sepia. ■■> 



Naar man saaledes ringeagter alle Hensyn til, om noget er 

 virkelig ligt eller kun lignende, og altsaa blot skin ligt 

 eller analogt i Uddannelse, da kan man unægteligen bevæge sig 

 temmelig ugenert under Grupperingen af sine Dyr; men man 

 er dog endnu friere for alle det positives Baand, naar man er 

 saa heldig ogsaa at kunne anvende den Art af Bevisførelse, som 

 vor Forfatter dernæst tager i Brug. 



Fra den anden Kant soger nemlig Dr. Brock sig en 

 Begrundelse af disse tre Slægters nære og naturlige Sammen- 

 hæng med Sepiolinerne just deri , at om de end vistnok i tiere 

 Forhold, som andre anse for væsenlige, vise store Uoverens- 

 stemmelser med Sepiolinerne, med hvilke han vil sammenknytte 

 dem, og i andre Forhold heller ikke mere end delvis ere i 

 Overensstemmelse med dem, og derfor maaske ikke kunne siges 

 at staa i lige Linie med dem , saa gna de dog jevnsides med 

 dem, idel disse Forhold just betegne Fremskridt hen 

 ad en Udviklingsbane, som de hidtil kj endte typiske 

 Sepioliner allerede ere komne godt ind paa («die sich 

 zvvar nicht bei Rossia und Sepiola finden, dennoch aber fiir die 

 Erkenntnis der verwandtschaftlichen \>rhåltnisse eine noch gras- 

 sere Wichtigkeil beanspriichen, weil sie Fortschritte auf einer 

 Entwickelungsbahn bedeuten , die schon von den typischen Se- 

 pioladen betreten ist« (S. 108, 4de Lin. f. o.). 



