46 Japetus Steenstrup. 



coast of Patagonia og afbildet i Proceed. Zoolog. Society. 1882, 

 PI. HI, fig. 3; senere er den ogsaa taget, i samme Del af Verdens- 

 havet, paa C hall engers store Togt og beskrevet af W™. Hoy le 

 i denne Kxpeditions Report, Rd. XVI, p. 1 19, PI. XV, figs. 10—18. 

 Prof. A. E. Verrill har saavel ved sit Artsnavn vtenera« som 

 ved sine første Udtryk om Arten: «a small and delicate species 

 very soft, translucent and delicately colored when living" (North- 

 American Cephalopods; Transact. Connecticut. Acad. Sci. V. 1881, 

 p. 357; Amer. Journ. Sci. XX, p. 392, 1880) tilstrækkelig be- 

 tegnet denne lille Form som meget afvigende fra de kjendte 

 i^ossm-Arter, men dette fremgaar end yderligere af hans Be- 

 skrivelse af «the peculiar hectocolylised condition of the left 

 dorsal arm of the male«, p. 359. Det er jo nemlig noget 

 fremmed for liossierne, at kun den ene Ryg-Arm, den 

 venstre, og ikke begge Rygarmene, tage Del i Hektoko- 

 tylationen, og endnu mere dette, at denne ene Arm slet ikke er 

 omdannet som nogen af Rossiernes, men snarere mere i Lighed 

 med Sepiola- A rter nes. Naar imidlertid denne min Kollega 

 alene ved de stærkt opsvulmede Kopper paa Hannens Sidearme 

 har troet at kunne henføre sin nye Art til Gray's Slægt Ilete- 

 roteuthis, opstillet paa Middelhavets bekjendtc Rossia dispar Ruppei.^ 

 da kan der til Grund for denne Fejltagelse kun ligge et paafal- 

 dende Ubekjendtskab baade med de oprindelige, gode Afbildninger 

 af denne originale Form hos Vérany (Céphalop. iNléditerr. 

 PI. XXXHl) og med Dr. J. E. Grays store Unøjagtighed. Af Autopsi 

 kjender jeg den Verrillske Art kun af et eneste lille mandligt 

 Individ fra en Samling af Blæksprutter, tilhørende Smithsonian 

 Institution , og betegnet at være taget ved New Jerseys Kyst. 

 Allerede ved Individets foreløbige Undersøgelse, for omtrent en 

 Snes Aar siden, erkjendtes det, ifølge sin frie Kapperand, vel 

 at være rossia-agtigt, men dog at udgjøre et fremmed Led in- 

 denfor Slægten, fra hvis øvrige, sig tæt sammensluttende Arter, 

 det sondredes i egen Gruppe. Dennes egenlige Særkjende be- 

 tegnedes bedst ved den ejendommelige flerradede og tætte Sam- 



