Notæ Teuthologicæ. 7. (Semirossia.) 47 



menstilling af Sugekopperne, som selve Armspidserne frembøde, 

 og som gav disse Udseendet af at ende i en langstrakt Dusk af 

 Smaakopper. Uagtet dette Forhold ikke er fremhævet af Prof. 

 Verrills i 1880 og 1881 givne Beskrivelser af hans Rossia eller 

 Heteroteuthis tenera, kunde Identiteten af denne og det mig fore- 

 liggende Individ af hin nye Form ikke betvivles, da hans Fig. 3 

 paa PI. XLVI og iigesaa Fig. 6 PI. XLVII, især hvis man med 

 en Lupe betragter dens Armspidser, tydelig gjengive Forholdet, 

 og da Individet, som mandligt, havde frembudt samme iøjnefal- 

 dende Omdannelse af kun den venstre Rygarm, som Verrill 

 beskriver og fremhæver (p. 357 og 358) og har aftegnet paa den 

 førstnævnte Figur. 



Til denne altsaa kun halvt til en egenlig Rossia svarende 

 Art syntes mig den anden af Ed g. A. Smith 1881 beskrevne 

 Form fra Patagoniens Kyst at ville slutte sig, saavel efter dens 

 Habitus og Bygning, som efter Formen for den ene Arms Hek- 

 tokotylering. Derfor tillod jeg mig strax at rette flere bestemte 

 Spørgsmaal til Hr. Smith angaaende gladius og Armspidsernes 

 Forhold m. m. og hans med største Forekommenhed mig sendte 

 Svar (af ^-/9 81) bekræftede ogsaa fuldkommen min Forudsætning 

 om Armspidserne; thi Brevets Ord herom ere: «The extreme 

 tips of the arms have a cluster of very minute suckers in 3 or 

 4 indistincl rows«. — 



Hvis man nu i min fiere Gange nævnte Afhandling støder 

 paa disse to Arter af Halvrossier, optagne i en Slægtsgruppe 

 for sig under Navnet Semirossia, og heri da vilde se enten et 

 nyt Exempel paa en Slægt, opstillet alene paa Hektokotyleringen, 

 eller i alle Fald et Vidnesbyrd om en ensidig Vurdering af dette 

 enkelte Forhold, da maa Skylden derfor efter min Mening søges 

 i el meget uzoologisk Syn paa den rette Sammenhæng. Den 

 nye Slægls Opstilling har jo netop sin væsenlige Grund i For- 

 gængeres aldeles ensidige Afbenyttelse af et enkelt Bygnings- 

 træk, den frie Kapperand, til uden videre at forene alle 

 Sepiola-agtige Former, der havde Kapperanden fri, i Slægten 



