Notæ Teuthologicæ. 7. (»Hektokotyl« misbrugt.) 79 



(«Heklokolyl-IVIusler»), findes desværre, og i en besværlig Grad, ogsaa 

 med Hensyn li! Ordet: »Heklok oly I«. Del er allerede niegel vild- 

 ledende, al del af saa mange Forfallere anvendes ikke hlol om den 

 virkelige Hektokolyl, men om den kun heklokoly lerede Arm; 

 men endnu mere forstyrrende er det, al del hos flere — lagende 

 apars pro lolo« — anvendes som Benævnelse for den i en eller anden 

 særlig Form omdannede Spids eller Endedel af den heklokotylerede 

 Arm f. E\. hos Loliginerne, eller Teulhiderne) eller den skeformede 

 Dup eller Tip af Kjons-Armen hos Oklopoderne, noget jeg allerede 

 ovenfor S. 69 paatalle for de førslnævnles Vedkommende, og for den 

 sidstnævnte Families Vedkommende her vil minde om i Anledning af Hr. 

 Appellofs Ord S. 34 om Heklokolyleringen hos Octopus og Eledone. 



Ti Hægs -An mærkning N r. 3. 

 Hvilket Armpar ^ ikke = iirilkeii Arm af Parret! 



Hvad jeg i den hele Heklokolylations Optræden har lagt Hoved- 

 væglen paa med Hensyn til «en naturlig gruppering af slågtena«, eller, 

 efler andres Mening, som det hos Hr. Appellof ogsaa hedder, har 

 tillagt en alt for «slor belydelse for bedomande af den naturliga 

 slåglskapen« er, som bekjendl og ofte nok udlall, hvilket Armpar' 

 (og ikke hvilken Arm af delle Par, om den paa højre eller den 

 paa venstre Side) del er, som er bleven omdannet i Forplantningens 

 Tjeneste. Derfor maa den Sum af Lbekjendskab til Sagen og af iVIis- 

 forslaaelse , der udtaler sig i nedenslaaende Citat af Hr. Appellofs 

 Arbejde p. 34, gjøre et noget mistrøstigt Indtryk paa Læseren. 



«Prof. Steensirup har visserligen egenlligen framhållil såsom 

 vigtigt for en naturlig gruppering af slaglena, hvilken af armarne 

 det ar, som år ombildad i forlplanlningens Ijensl , ock del kan ju ej 

 nekas, all denna i allmånhel ar densamma for arlerna af samma 

 slagte; men lade man uleslulande vig! herpå, skulle man åfven komma 

 lil den något orimliga slulsalsen, alt Ommatuistrephes och Enoplottuthis 

 åro nårmare beslåglade med Sepia , som åfvenledes har venslra buk- 

 armen ombildad , ån den senare år med Sepiola^ som har venslra 

 ryggarmen heklokolyliserad. Jag Iror derfor, alt man vid en naturlig 

 gruppering af formerna ej får lågga for stor, ånnu mindre uleslulande 

 vigt på heclocolylusi) [og herlil føjes saa som Anmærkning : «I samma 

 riklning ullalar sig åfven Claus 1. c. saml Brock« (se pag. 31)]. 



Jeg skulde virkelig have følt mig vor nyesle Medarbejder i Teulho- 

 logien megel forbunden , om han , isledelfor med andre al istemme 

 forblommede Talemaader om idelig Overvurdering af Heklokolylalionen, 

 som om der var bleven lillagt denne en ene-afgjørende Betydning, havde 



