88 



Bidrag til Mathem atikens Historie hos Byzantinerne. 



Af 



J. L. Heiberg. 



(MeddeeU i Medet den 15. April 1887.) 



I. 



V ed Slutningen af Archimedes' Skrift xzxpaxcovtafxhc, Tiapa^okrjQ^ 

 som slutter Rækken af hans Værker i vore codices, findes i 

 cod. Laur. V og cod. Paris 13 følgende Vers 

 zmoyoir^Q Åéou yeco/xérpa 

 TioXkooQ elg Åuxd/iavzaQ l'ocQ ttoÅu (pUzuzs jwooato, 

 (s. Archimedis op. 111 p. VIII og Quaest. Archim. p. 114); de 

 fandtes altsaa paa samme Sted i den fælles Kilde for alle vore 

 Archimedeshaandskrifter, den nu tabte codex Georgii Vallae. 

 I sin Oversættelse har Nizze sat dem som iMolto og har altsaa 

 opfattet Xiov yscotdTpa som et Æresnavn for Archimedes (uagtet 

 han skriver begge Ord med stort Begyndelsesbogstav); jeg min- 

 des ogsaa el eller andet Sted at have set dem gjengivne ved 

 «geometrischer Leu». Det er nu dog en højst mærkelig og 

 usandsynlig Titel for en udmærket Mathematiker, og selv om 

 ujiQ elc. kunde opfattes som sigtende til Archimedes' Værker, 

 saa tyder dog zoruyoifjQ paa en Person, som levede, da Verset 

 blev forfattet. Saaledes tænkte ogsaa IJandini, som i Catalogus 

 codd. Graec. bibl. Laur. il p. 14 anfører disse Linier med den 

 Note (3) cnuUum Leonem geometram Fabricius memorat ». Vi 

 maa altsaa se os om efter en (byzantinsk) Mathematiker Leon, 



