.1. N. Miidvigs videnskabelige nelydniiii;. 103 



stor Ldførlig'hed og en Fylde uf Kxempler i et veltalende 

 Foredrag, som forstod at skaffe hans Ord Indgang i vide 

 Kredse. 



For det større Publikum er Madvigs Navn væsentlig knyttet 

 til den specielle latinske og græske Grammatik. Den havde 

 været Udgangspunktet for hans Granskning over Sprogels Væsen 

 i Almindelighed , og den høstede slrax positive Frugter af hans 

 Tænkning derover, Hans Embedsgjerning , at være Lærer i 

 latinsk Sprog ved Universitetet, lod ham føle, i hvor høj Grad 

 de tilbørlige Forudsætninger for en sikker Tilegnelse af Sproget 

 savnedes. Der var Punkter, som skulde oplyses selv for de 

 Lærde — nogle saadanne behandlede han i Universitetspro- 

 grammer 1835 og 36 "de formarum quarundam verbi Latini 

 natura el usu [ & IL> og 1837 "de locis aliquol grammatticæ 

 Latinæ admonitiones et observationes" — men endnu værre 

 stod det til med fljælpemidlerne for den elementære Undervis- 

 ning. De latinske Skolegrammatiker vare nærmest en Samling 

 af Iagttagelser, ordnede efter rent udvortes Hensyn, uden Ind- 

 sigt i Fænomenernes Grund. Regelen gav derfor kun el om- 

 trentligt Udtryk af Sprogfænomenet, og kunde ikke give Lær- 

 lingen nogen sikker Opfattelse deraf. Exemplerne gjorde 

 naturligvis Nytte; lærte man dem udenad og retlede man sig 

 efter dem, kunde man ad Analogiens Vej danne sig den for- 

 nødne Forestilling om latinsk Sætningsdannelse, men Reglerne 

 vare ofte vildledende. Der var derfor heller ingen nogenlunde 

 god Latinlærer, som ikke lod Reglerne i Badens Syntax — dette 

 var indtil 1842, da !\Ls Grammalik udkom, den her i Landet 

 almindeligst brugte Lærebog — afløse af andre, som dikteredes 

 i Timerne, for det meste laante fra tyske Grammatiker og til- 

 lempede efter Lærernes Skjøn. Thi i Tyskland var man kom- 

 men videre. Zumpts "Lateinische Grammatik" var et Arbejde 

 af en grundig og smagfuld Kjender af Sproget, hvor man ikke 

 behøvede al frygte for positive Fejl. De kort afTaltede Regler 

 oplystes ved en rig Skat af Exempler; men Anordningen var 



